ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1829/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 30.10.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області по зобов`язання призначити виплату пенсії за віком,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить:
-          визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не призначення пенсії позивачу протиправною;
-          визнати протиправним та скасувати рішення від 02.03.2020 про відмову у призначенні пенсії позивачу та рішення, викладені в листах Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 25.03.2020 та 06.05.2020;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 23.07.2018 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) на вказаний позивачем банківський рахунок у розмірі відповідно до норм закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач через свого представника подала усі необхідні для призначення пенсії належним чином засвідчені документи, а тому вважає, що відповідачем порушено її конституційні права громадянина України на отримання пенсії.
У відзиві на адміністративний позов відповідачем зазначено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 580/3346/19 зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Оскільки, посвідчення особи та довіреність позивача надана в копіях з копіями апостилю, а також копії трудової книжки не завірені належним чином, Головним управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу (протокол 232730003785 від 02.03.2020).
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин у справі. Свої доводи обґрунтовує тим, що паспорт, у якого закінчився термін дії, не може позбавляти позивача громадянства України та не свідчить про той факт, що така особа позбавлена громадянства чи відмовилась від громадянства. При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо відсутності громадянства України у позивача, або його позбавлення
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 у справі № 580/3346/19, яке набрало законної сили 06.02.2020, зокрема визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 12.06.2019 №232730003785 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 06.03.2018 з доданими документами щодо призначення їй пенсії за віком та у межах, строк і порядку, визначеному законодавством, прийняти рішення з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.
Рішенням Головного управління № 232730003785 від 02.03.2020, прийнятим на виконання рішення суду у справі № 580/3346/19, повторно розглянута заява про призначення пенсії за віком від 06.03.2018 (вхідний № 2976/08-27 від 24.07.2018) позивача та відмовлено у призначенні такої пенсії, оскільки згідно з наданими документами страховий стаж становить 8 років 1 місяць 1 день, тобто не вистачає загального стажу, а також посвідчення особи Держави Ізраїль не передбачено для посвідчення особи громадянина на території України. Крім того, довіреність надана в копіях з копіями апостиля, копії трудової книжки і картки платника податків не завірені належним чином.
Позивач вважає таку бездіяльність відповідача щодо не призначення їй пенсії протиправною, а рішення таким що підлягає скасуванню, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернулася з даним адміністративним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що як в матеріалах адміністративної справи, так і в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні документи, що підтверджують громадянство України, визначені частиною 1 статті 5 Закону України від 18.01.2001 № 2235-ІІІ «Про громадянство України».
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
-          документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
-          документи про стаж;
-          для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року;
-          документи про місце проживання (реєстрації) особи;
-          документи, які засвідчують особливий статус особи.
На підставі пункту 2.9 Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).
З аналізу вищевикладеного вбачається, що пенсія за віком може бути призначена лише громадянину України, а під час подання документів про її призначення має бути поданий паспорт або інший документ, що підтверджує громадянство України.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-ІІІ) документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.
Відповідно до частини 5 статті 54 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Порядок дій уповноваженого органу щодо розгляду заяви та документів про призначення пенсії визначений Розділом 4 Порядку № 22-1.
Згідно з пунктами 4.1.-4.3 цього Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Також, відповідно до пунктів 2.23 Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 580/3346/19 Головне управління повторно розглянуло заяву позивача від 06.03.2018 (вхідний № 2976/08-27 від 24.07.2018) щодо призначення останній пенсії за віком.
Головне управління № 232730003785 від 02.03.2020 прийняло рішення про відмову в призначення призначенні пенсії позивачу, оскільки не вистачає загального стажу (страховий стаж становить 8 років 1 місяць 1 день), посвідчення особи держави Ізраїль не передбачено для посвідчення особи громадянина України, довіреність надана в копіях з копіями апостилю, копії трудової книжки і картки платника податків не завірені належним чином.
Разом із тим, як встановлено в рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 580/3346/19, яке набрало законної сили 06.02.2020, додане до згаданої вище заяви позивача про призначення пенсії, посвідчення держави Ізраїль від 04.09.1999 згідно з викладеними нормами не є належним підтвердженням наявності у неї громадянства України. Подана позивачем копія її паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 також не є належним доказом громадянства України, оскільки станом на час подання заяви про призначення пенсії (06.03.2018) термін його дій вичерпано (дійсний до 25.12.2017). Подана позивачем довідка Посольства України в Державі Ізраїль від 14.08.2018 б/н щодо подання нею документів на обмін паспорта громадянина України для виїзду за кордон не є належним доказом наявності громадянства України станом на час звернення із заявою про призначення пенсії.
При цьому, поданий підчас розгляду справи лист управління державної міграційної служби України в Черкаській області № 7101.6.1-3848/71.1-20 від 19.06.2020 про те, що відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України» гр. ОСОБА_1 є громадянкою України, також не є документом на підтвердження громадянства України позивача, оскільки стаття 3 вказаного закону визначає належність до громадянства України, а не його підтвердження, тоді як стаття 5 Закону України «Про громадянство України» чітко визначає перелік документів, що підтверджують громадянство України.
Суд першої інстанції вірно вказав, що як в матеріалах адміністративної справи, так і в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні документи, що підтверджують громадянство України, визначені частиною 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України».
Першочерговим у даному випадку є з`ясування обставин чи надала особа, яка звертається за призначенням пенсії, перелік всіх необхідних документів для такого призначення, зокрема, документів що підтверджують громадянство України.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про ненадання позивачем належних документів до відповідача, які б посвідчували його особу, оскільки надана копія паспорту громадянина для виїзду за кордон втратила чинність 25.12.2017.
При цьому, проходження позивачем процедури переоформлення закордонного паспорту та подальше отримання нового документа не позбавляє позивача права на повторне звернення до відповідача із відповідним (належним та повним) пакетом документі необхідних для призначення пенсії.
Водночас на момент виникнення спірних правовідносин позивачем до заяви про поновлення виплати пенсії подано копію закордонного паспорту, термін дії якого сплив, що суперечить вимогам абз. 6 п. 2.9 Порядку №22-1.
Колегія суддів зазначає, що надати документи, які підтверджують її особу позивач зобов`язана була саме при зверненні з відповідною заявою до відповідача, правомірність рішень якого про відмову в призначенні пенсій за віком, є предметом судового розгляду.
Суд у даному випадку не є органом, уповноваженим на призначення пенсії, а лише перевіряє відповідність чинному законодавству рішення суб`єкта владних повноважень, яке оскаржується в судовому порядку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2019 у справі №663/574/17.
Суд зазначає, що встановлені законом вимоги щодо надання до органу, що призначає пенсію документу, що засвідчує особу, яка звернулася з відповідною заявою, навіть через свого представника встановлено для ідентифікування такої особи, при цьому без такої ідентифікації неможливо встановити дійсне волевиявлення цієї особи.
Питання щодо місця проживання (реєстрації) не може бути порушено до встановлення особи, яка виявила намір реалізувати своє право на призначення пенсії.
Разом з тим, суд зауважує, що закінчення строку дії паспорта не є автоматичною умовою позбавлення останньої громадянства України, оскільки така особа не позбавлена права у встановленому законом порядку отримати (продовжити дію) документа, що підтверджує її особу на території України.
Відтак, всупереч пункту 2.9 Порядку, при зверненні до відповідача, позивачем було подано копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон із терміном дії не чинним (дійсним) на дату його подання.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки позивачем подано заяву без дотримання вимог Порядку №22-1 щодо необхідного пакету документів.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12.02.2021.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна