УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
03 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 743/1604/19
провадження № К/9901/4927/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Желєзного І.В., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 743/1604/19 за позовом ОСОБА_1 до Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
У 2019 році ОСОБА_1 звернулася до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просила:
- визнати протиправним рішення відповідача від 21.06.2019 б/н у розгляді заяви та не наданні позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (за межами населеного пункту) та скасувати його повністю;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути питання щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (за межами населеного пункту), викладеного у формі законного та обґрунтованого розпорядчого індивідуального правового акту (рішення).
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.09.2019 справу передано за підсудністю до Чернігівського окружного адміністративного суду.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.11.2019, яке набрало законної сили, позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення 25 сесії VII скликання Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 21.06.2019 б/н в частині щодо розгляду заяви позивачки та не надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (за межами населеного пункту);
- зобов`язано відповідача повторно розглянути питання щодо надання позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 гектари на території Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (за межами населеного пункту), викладеного у формі законного та обґрунтованого розпорядчого індивідуального правового акту (рішення);
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.04.2020, яка була залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021, заяву позивачки про заміну боржника у виконавчому листі по справі та про надання звіту про виконання рішення суду у справі задоволено частково:
- замінено боржника у виконавчому листі по справі з Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області на її правонаступника - Добрянську селищну раду Ріпкинського району Чернігівської області;
- у задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.
Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні вимог її заяви, й ухвалити нове судове рішення, яким заяву позивачки задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.
Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Проаналізувавши касаційну скаргу, подану ОСОБА_1 , колегія суддів встановила, що заявниця оскаржує ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відповідно до статті 382 КАС України.
Логіко-граматичне тлумачення положень частини другої статті 328 КАС України у їхньому взаємозв`язку з приписами частини першої статті 294 КАС України дає підстави для висновку, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені тільки ухвали суду першої інстанції (після їхнього перегляду в апеляційному порядку) щодо:
1) забезпечення позову;
2) заміни заходу забезпечення позову;
3) повернення заяви позивачеві (заявникові);
4) відмови у відкритті провадження у справі;
5) залишення позову (заяви) без розгляду;
6) закриття провадження у справі;
7) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;
8) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Зазначений перелік є вичерпним та не може тлумачитися розширено.
Отже, юридичні приписи частини другої статті 328 КАС України не передбачають можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції (після її перегляду судом апеляційної інстанції), яка постановлена за результатами розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відповідно до статті 382 КАС України.
Також Верховний Суд звертає увагу на те, що у цій ситуації заявниці були забезпечені належні процесуальні умови для реалізації основоположного права на апеляційний перегляд судового рішення, ухваленого в її справі, яке (таке право) гарантоване положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України. Водночас касаційне оскарження означеного судового рішення положеннями КАС України не допускається.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, яке не належить оскаржувати в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження треба відмовити.
Керуючись положеннями частини другої статті 328, приписами пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 743/1604/19.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб