ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/14/21 Справа № 214/7386/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 січня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Коваленко В.Д., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2020 року, щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПП «Одіум Престиж» водієм, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп..
При обставинах встановлених судом І інстанції ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він працюючи водієм в ПАТ “Одіум Престиж”, о 21 год. 04 хв. 19.10.2020 року  в м. Кривому Розі по вул. Володимира Великого, 22, здійснював міські пасажирські перевезення на маршруті №240 на автомобілі «Volkswagen 35D» з державним номерним знаком  НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «Фольксваген»). При цьому він перевозив пасажирів у кількості, яка перевищувала кількість місць для сидіння, визначеної в реєстраційному документі на вказаний транспортний засіб, а саме в салоні автобуса одночасно знаходилось 25 пасажирів, але максимальна дозволена кількість місць для сидіння складає 19 без врахування місця водія. Тобто водій  ОСОБА_1  перевозив на 6 пасажирів більше дозволеного, чим було порушено правила щодо карантину людей та санітарно-протиепідемічних правил, норм, передбачених підпунктом 2 пункту 11 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року та п 2 п. 1.2.1 , протоколу №41 позачергового засідання Дніпропетровської регіональної комісії з питань екологічно- економічної поліції і надзвичайних ситуацій. Факт правопорушення зафіксовано на боді-камеру АЕ – 00050, 00059, 00150. Тим самим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а справу відносно нього закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На його думку, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями, та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вважає, що відеозапис зроблений з порушеннями Інструкції №1026, яка регулює застосування підрозділами поліції технічних засобів, остільки на відеозапису не зафіксовано, що йому повідомили про проведення відео-зйомки, а в протоколі не зазначено, що до нього долучається відеозапис. Крім того, на його думку, на відеозаписі не зафіксована кількість пасажирів , та не вбачається, що всі сидячі місця були зайняті.

Мотиви апеляційного суду. 
Перевіривши наявні матеріали справи, з`ясувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується зібраними доказами по справі, а саме:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР №324186 від 19.10.2020 року (а.с.1), що ОСОБА_1 працюючи водієм в ПАТ “Одіум Престиж” о 21 год. 04 хв. 19.10.2020 року в м. Кривому Розі по вул. Володимира Великого, 22, здійснював міські пасажирські перевезення на маршруті №240 на автомобілі «Volkswagen 35D» з державним номерним знаком НОМЕР_1 . При цьому він перевозив пасажирів у кількості, яка перевищувала кількість місць для сидіння. В салоні знаходилось 25 пасажирів, коли максимальна дозволена кількість місць для сидіння складає 19 без врахування місця водія;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.2), згідно яких він не заперечував, що у зазначений час маршрутці було багато людей, зайві пасажири не бажали виходити. Він їм пояснював, що така кількість людей не допустима, але люди його не слухали. Пасажири з маршрутки не виходили, поліцію він не викликав, остільки вважав, що поліцейські прибудуть через тривалий час, насилля з боку пасажирів не було. Зазначив, що вимушений був почати рух з площі Визволення; 
- записом з боді-камер (а.с. 4), якою підтверджено кількість пасажирів в маршрутці 25 осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно. 
Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Отже, не дотримавшись передбачених заборон та норм, щодо перевезення пасажирів у кількості, яка перевищувала кількість місць для сидіння, визначеної в реєстраційному документі на цей транспортний засіб, ОСОБА_1 порушив зазначений пункт вказаної постанови Кабінету Міністрів України, тому ОСОБА_1 скоїв інкриміноване адміністративне правопорушення.
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах. Посилання в апеляції на недопустимість доказів, є безпідставними, адже свідчать про невірне розуміння вимог Закону.
В той же час, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Як вбачається з наявних матеріалів ОСОБА_1 прохав людей не заходити до салону автомобіля у більшій кількості, ніж передбачено інструкцією, але його пасажири не слухались.
Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, рід занять та майновий стан, те, що він не був спроможний висадити пасажирів, визнав факт порушення умов карантину, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде справедливим, необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити частково.
Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП -скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Оголосити  ОСОБА_1  усне зауваження.
Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                В.Д. Коваленко