Справа № 991/228/21
Провадження № 1-кс/991/387/21

УХВАЛА
2 лютого 2021 року 	місто Київ	

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
особа, що брала участь у розгляді клопотання у якому заявлено відвід – ОСОБА_4 
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про відвід слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020.

20.01.2021 у ході проведення розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів адвокатом ОСОБА_3 було заявлено відвід слідчій судді ОСОБА_6 .
Згідно з усними поясненнями адвоката, слідча суддя розглядає декілька скарг, поданих ним, а також дане клопотання про тимчасовий доступ. До цього, суддя ОСОБА_6 постановила ухвали, якими у задоволені скарг адвоката ОСОБА_3 відмовила.
Адвокат стверджує, що у сторони захисту інше розуміння норм Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) ніж у слідчої судді. На його переконання, сторона захисту розуміє ці норми правильно. Ознайомившись із рішеннями слідчої судді ОСОБА_6 у інших справах, у адвоката складається враження, що слідча суддя не оцінює на предмет законності та обґрунтованості постанови детектива ОСОБА_7 , а лише здійснює оцінку клопотання сторони захисту на предмет доцільності та необхідності.
Захисник ОСОБА_3 вказав, що слідча суддя ОСОБА_6 не може розглядати подане ним клопотання. У іншому випадку він переконаний, що суддею буде прийнято рішення про відмову у його задоволенні, так як і з іншими скаргами сторони захисту, що розглядалися слідчою суддею раніше.
Таким чином, адвокат зазначає про наявність у слідчої судді ОСОБА_6 упередженого ставлення щодо нього.
У судовому засіданні, у якому вирішувалась вказана заява про відвід, адвокат ОСОБА_3 вказав, що під час розгляду скарг слідча суддя, серед іншого, встановила, що захисник намагається довести невинуватість підзахисного, збираючи не ті докази, оскільки слідчі дії, які він хоче провести, не будуть доводити факти та обставини невинуватості його клієнта у інкримінованому йому правопорушенні. Зазначив, що 27.01.2021 суддею ОСОБА_6 оголошено повний тест чергової ухвали, якою відмовлено у задоволенні його скарги. З тексту ухвали вбачається, що на його думку, слідчою суддею судовий контроль у провадженні здійснюється неналежно.
Також захисник зазначає, що сторона захисту самостійно вирішує, які фактичні дані встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також самостійно вирішує, яким чином такі докази збирати. У тому ж разі, якщо такі вказівки стороні захисту дає суд, такий суд не може вважатися неупередженим.
ОСОБА_4 вирішення питання щодо відводу віднесла на розсуд суду.
Слідча суддя ОСОБА_6 була повідомлена про розгляд заяви. Однак у засідання не прибула, пояснень щодо заявленого відводу не подала, але надала для дослідження матеріали вказаного клопотання.
За результатами вивчення заяви про відвід, суддя встановив, що вона не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК. Відповідно до ст. 75 КПК слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК.
Фактично доводи захисника ОСОБА_3 зводяться до незгоди з ухвалами слідчої судді ОСОБА_6 , постановлених за результатами розгляду поданих ним раніше скарг. При цьому, як випливає з норм чинного КПК, суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірку та оцінку рішень, які приймаються слідчим суддею, якому заявлено відвід.
Не досліджуючи зміст і законність судових рішень, які були постановлені слідчим суддею ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні, суддя, в першу чергу, звертає увагу, що будь-яке рішення за наслідками розгляду, зокрема, клопотань у кримінальному провадженні, постановляється слідчим суддею на підставі дослідження всіх матеріалів справи та оцінки доказів.
У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Тому вони вважаються законними, доки не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України).
За таких умов відповідна правова позиція слідчого судді під час розгляду кожного окремого клопотання залежить не лише від активності в питанні обстоювання учасником своєї правової позиції, а також від рівня, якості та обсягу наданих в її підтвердження матеріалів. Водночас, слідчий суддя не зв`язаний своїми попередніми висновками під час винесення рішення в конкретній справі, якщо матеріали, що ним досліджуються, змінюються.
За таких обставин незгода заявника з раніше постановленим слідчим суддею рішенням об`єктивно не може розглядатися як сумнів у неупередженості цього судді.
Перевірка та оцінка рішень, що були прийняті слідчим суддею, є предметом розгляду в апеляційному провадженні, а тому можуть вирішуватись лише в суді апеляційної інстанції. У випадку, якщо ухвала не підлягає оскарженню заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Твердження ж адвоката про те, що слідча суддя, без сумніву, прийме аналогічне рішення за результатами розгляду його клопотання, є лише припущеннями. Із матеріалів клопотання вбачається, що 20.01.2021 відбулось перше судове засідання у справі. До цього часу слідча суддя по суті клопотання жодного рішення не прийняла. Із технічного запису судових засідань не вбачається здійснення слідчою суддею певних дій чи висловлювань, що свідчили б її упередженість по відношенню до учасників провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути вмотивованим. Натомість наведені в заяві відомості не є такими, які б свідчили про упередженість слідчого судді. Факти, на які посилається заявник, не становлять обставин, передбачених ст. 75, 76 КПК України, і не свідчать про упередженість слідчого судді при розгляді клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів. Тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
На підставі викладеного, суд постановив:

відмовити захиснику ОСОБА_3 у задоволенні заяви про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 52020000000000455 від 20.07.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 ОСОБА_1