Дата документу 10.03.2021 Справа № 336/674/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/674/20 Головуючий у 1-й інстанції: Щаслива О.В.
Провадження №22-ц/807/832/21                      Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 березня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В,,  Остащенко О.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2020 року у справі за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Свою заяву  ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в період з 01 лютого 1993 року по 31 серпня 2005 року перебував та фактично працював на посаді машиніста холодильно-аміачних установок на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Запорізький пивоварний завод №1».

Відповідно до п.1 наказу ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1» від 27 грудня 1994 року №87»Про результати атестації робочих місць за умовами праці», затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2.

Згідно з переліком робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 по ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1», машиніст холодильних установок віднесено до робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2.

Відповідно до п.1 наказу ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1» від 14 грудня 2001 року №98 «Про результати атестації робочих за професіями списка №2» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2.

Згідно із переліком робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списками №1, №2 на ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1» машиніст холодильних установок віднесено до робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2.

Ухвалою Господарського суду Заопрізької області від 17 липня 2008 року у справі про банкрутство ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1» - ліквідаційний баланс банкрута ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1» та звіт ліквідатора затверджено. Банкрута ліквідовано, провадження у справі зупинено.

На підставі вазаної ухвал Господарського суду Запорізької області до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесено запис від 18 липня 2008 року за №11011170017001092 про припинення юридичної особи - ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1».

ОСОБА_1 неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, щодо підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, однак йому було відмовлено в розгляді вказаного питання у зв`язку з ненаданням повного пакету документів. ОСОБА_1 намагався отримати необхідні документи самостійно, проте у зв`язку із ліквідацією ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1» у процедурі банкрутства та не встановленням правонаступника товариства, а також у зв`язку із відсутністю необхідних документів в архівних установах, ОСОБА_1 позбавлений можливості надати повний пакет документів для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи, що у ОСОБА_1 відсутня можливість отримати довідку від ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1», єдиним можливим способом його безперервного стажу роботи на посаді машиніста холодильних установок ТОВ «Запорізький пивоварний завод №1» у період з 01 лютого 1993 року по 31 серпня 2005 року,є встановлення факту, що має юридичне значення у судовому порядку.

Із урахуванням уточненої заяви,  ОСОБА_1 , просив суд:

Встановити факт фактичного виконання ОСОБА_1 роботи на посаді машиніста холодильно-аміачних установок на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Запорізький пивоварний завод №1» у період з 01 лютого 1993 року по 31 серпня 2005 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2020 року, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено.
Встановлено факт роботи ОСОБА_1 на умовах повного робочого дня за спеціальністю машиніста холодильно - аміачних установок в товаристві з обмеженою відповідальністю “Запорізький пивоварний завод № 1” (код ЄДРПОУ 00377472) у період з 01 лютого 1993 року по 31 серпня 2005 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що встановлення факту перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах, пов`язане із наступним вирішенням спору про право, а саме права на призначення пенсії, тому відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суд повинен був залишити заяву без розгляду.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 – адвокат Панцаков С.Ю., зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що підприємство, з яким ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах припинено, тому можливість отримання уточнюючої довідки втрачена назавжди, а інших джерел, які містили б інформацію про особливий характер його роботи у вказаному товаристві, у ОСОБА_1 немає, тому прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановення факту, що має юридичне значення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись.

Судом встановлено, що  з трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він працював за спеціальністю машиніста холодильно - аміачних установок в товаристві з обмеженою відповідальністю “Запорізький пивоварний завод № 1” з 1 лютого 1993 року по 31 серпня 2005 року (а. с. 3-4). 

Пунктом 1 наказу ТОВ «ЗПЗ № 1» від 27.12.1994 № 87 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, процесій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2.

Згідно із переліком робочих місць, виробництв, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 по ТОВ «ЗПЗ №1», спеціальність машиніста холодильних установок віднесено до робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2.

Відповідно до п.1 наказу ТОВ «ЗПЗ № 1» від 14.12.2001 р. № 98 «Про результати атестації робочих місць за професіями списку № 2» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2, і до цього переліку відноситься спеціальність машиніста холодильних установок.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17липня 2008 року у справі про банкрутство товариство з обмеженою відповідальністю “Запорізький пивоварний завод № 1” ліквідовано, провадження у справі припинено.

         На підставі вказаної ухвали до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань внесено запис від 18.07.2008  за № 1 101 117 0017 001092 про припинення юридичної особи – ТОВ «ЗПЗ № 1» (а. с. 14). 

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. 
Так, частиною другою даної статті ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту трудового стажу йому необхідно для призначення пільгової пенсії.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 17, 18 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
У судовому порядку відповідно до пункту 26 Порядку № 637 встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.
Отже, суд першої інстанції не взяв до уваги, що для підтвердження наявного трудового стажу законодавством існує позасудовий порядок, який не був використаний заявником.
Відомостей про те, що заявник зверталась до компетентних органів у встановленому законом порядку за підтвердження наявного трудового стажу суду надано не було.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду. 

З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 08 лютого 2021 року у справі № 743/547/20 провадження № 61-875 ск21, від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18) та від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 (провадження № 61-45995св18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в окремому провадженні може бути встановлений факт наявності трудового стажу, оскільки встановлення такого факту здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не в судовому порядку. 

Згідно діючого порядку, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та частини другої статті 124 Конституції України особа має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з заявою про встановлення факту трудових відносин, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства, в порядку КАС України. 

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; ухвалив своє рішення із порушенням норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачениз п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Аргументи апеляційної скарги частково є виправданими.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України , апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2020 року у цій справі скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту роботи на умовах повного робочого дня, на посаді машиніста холодильно-аміачних установок в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Запорізький пивоварний завод № 1» у період з 01 лютого 1993 року по 31 серпня 2005 року - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Пенсійного фонду України в Запорізькій області судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 630.60 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повна постанова складена 12 березня 2021 року.
Головуючий суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Маловічко С.В.