ПОСТАНОВА
Іменем України

21 січня 2021 року 
Київ
справа №676/2536/14-а
адміністративне провадження №К/9901/15936/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №676/2536/14-а
за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа - Відкрите акціонерне товариство будівельно-монтажне управління «Промбуд» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2016 року (суд у складі головуючого судді - Швець О.Д.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 грудень 2016 року (суд у складі колегії: головуючого судді - Залімського І. Г., суддів: Білої Л.М., Гонтарука В. М.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просив:
1.1. визнати протиправними дії Кам`янець-Подільського об`єднаного   управління Пенсійного фонду Хмельницької області щодо відмови у призначенні йому пільгової пенсії за віком згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
1.2. зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 25.12.1981 року по 29.09.1992 року та з 21.08.1992 року по 11.02.2004 року до пільгового стажу за Списком № 2 відповідно до поданої ним заяви.
2. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до записів у трудовій книжці з 25.12.1981 року позивач працював електрозварником повний робочий день, що також підтверджується уточнюючою довідкою про характер роботи, іншими зібраними наказами про відпустки, архівними довідками. Відтак, відповідач безпідставно відмовив у призначенні позивачу пільгової пенсії за Списком № 2 відповідно до поданої ним заяви.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 грудень 2016 року, позов задоволено частково. 
Визнано дії Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області неправомірними в частині відмови призначити ОСОБА_1  пенсії у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 13 квітня 2014 року.
4. Рішення судів мотивовані тим, що в ході судового розгляду справи підтвердилось право позивача на зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 14 лютого 1983 року по  21 серпня 1992 року за Списком № 2, що у відповідності до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає право на призначення йому пільгової пенсії.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області звернулося до  Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
6. Касаційна скарга мотивована тим, що надані позивачем уточнюючі довідки не підтверджують наявність у нього достатнього пільгового стажу для призначення пенсії на підставі п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 березня 2017 року відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою.
8. 05 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду. 
9. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2018 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: cудді-доповідача - Анцупової Т. О., суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.
10. У зв`язку із обранням до складу Великої Палати Верховного Суду судді-доповідача  Анцупової Т. О. (відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14), розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл касаційних скарг, зокрема, касаційної скарги у справі № 676/2536/14-а. 
11. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2020 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стрелець Т.Г., судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.
12. Позивач відзиву на касаційну скаргу не надавав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.
14. Листом №7641/03 від 16.05.2016 року відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви позивача у зв`язку із недостатністю у позивач пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
16.          Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
17.          8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
18.          За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
19.          За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
20.          Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла наступних висновків. 
21. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, Професій, посад і показників (далі - Список №2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники (чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах), зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, (п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.
22. Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до даних трудової книжки та архівних довідок, ОСОБА_1 з 14.02.1983 року прийнятий на посаду електрозварника-монтажника 4 розряду, 30 вересня 1992 року йому присвоєно 5 розряд електрозварника.
11 лютого 2004 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням. В матеріалах справи міститься архівна довідка № 525/01-32 від 20 березня 2014 року, відповідно до якої позивач 14 лютого 1983 року був прийнятий електрозварювальником-монтажником 4 розряду, з 01 жовтня 1996 року переведений з відділу головного механіка на дільницю спец робіт як електрозварювальник 5 розряду, з 11 лютого 2004 року звільнений як електрозварювальник. 
Зайняття посади електрозварювальника позивачем в ці періоди роботи підтверджуються копіями наказів про надання відпусток за вказані періоди, довідкою про уточнюючий характер роботи.
Таким чином, як правильно вказали суди попередніх інстанцій, позивач пропрацював на посаді електрозварника майже 21 рік і всього має трудового стажу не менше 25 років, що підтверджується даними архівних документів, а також даними його трудової книжки, яка відповідно до ст. 48 КЗпП України є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року - трудова книжка особи є основним документом, що підтверджує її стаж роботи.
На період роботи позивача з 14 лютого 1983 року по 26 січня 1991 року чинними були списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, а в період з 26 січня 1991 року по 31 грудня 1991 року - списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, та з 31 грудня 1991 року - Списки № 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.
Розділ 32 «Загальні положення» списку № 2, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, розділ XXXIII «Загальні положення» списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, та розділ XXXIII Списку № 2, затвердженого КМУ від 11.03.1994 року № 162 - вказують на те, що робота електрозварювальника дає право особі на пенсію на пільгових умовах.
Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що довідки, уточнюючі характер роботи, повинні видаватися у разі, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про роботу громадян у спірний період, що визначає їх право на пенсію на пільгових умовах.
В судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили, що позивач працював в Промбуд-2 тільки на посаді електрозварювальника.
В матеріалах справи міститься архівна довідка № 525/01-32 від 20 березня 2014 року, відповідно до якої позивач 14 лютого 1983 року був прийнятий електрозварювальником-монтажником 4 розряду, з 01 жовтня 1996 року переведений з відділу головного механіка на дільницю спецробіт як електрозварювальник 5 розряду, а з 11 лютого 2004 року звільнений як електрозварювальник.
Аналізуючи наявні у матеріалах справи документи, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про можливість зарахування до пільгового стажу позивача період його роботи на посаді електрозварювальника з 14 лютого 1983 року по  21 серпня 1992 року за Списком № 2.
Враховуючи те, що загальний стаж позивача після досягнення ним віку 55 років, становив понад 31 рік, включно із роботою на посадах за Списком №2 у вищезазначений період, суди дійшли правильних висновків, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
23.          Стосовно висновків судів про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи на посаді електрозварювальника з 21 серпня 1992 року по 11 лютого 2004 року оскільки відсутні відомості про атестацію робочих місць за умовами праці в ВАТ «Промбуд», колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові  Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Згідно вказаної правової позиції, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.
При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. 
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Оскільки відомостями трудової книжки позивача підтверджується факт його роботи на посаді електрозварювальника в період з 21 серпня 1992 року по 11 лютого 2004 року вказаний період підлягав зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2.
24. Частиною першою статті 351 КАС України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
25. З огляду на викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 21 серпня 1992 року по 11 лютого 2004 року до пільгового стажу за Списком № 2 відповідно до поданої ним заяви із прийняттям в цій частині нового рішення - про задоволення позову.
26. Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області - задовольнити частково.
2. Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 грудень 2016 року по справі №676/2536/14-а - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 21 серпня 1992 року по 11 лютого 2004 року до пільгового стажу за Списком № 2.
3. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 21 серпня 1992 року по 11 лютого 2004 року до пільгового стажу за Списком № 2 відповідно до поданої ним заяви.
4. В решті постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 грудень 2016 року по справі №676/2536/14-а - залишити без змін.
5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       А.Ю. Бучик
                                                                      Л.В. Тацій