ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

11 березня 2021 року                                                         м. Чернівці
справа № 724/1391/20
провадження №22-ц/822/255/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.
секретар Собчук І.Ю. 
за участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – приватний нотаріус Хотинського районного нотаріального округу Масловська Ірина Юріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Вівчар Аурел Георгійович, на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Руснака А.І.,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Заява обґрунтована тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 16 квітня 2019 року батько склав заповіт на його ім`я. 
11 серпня 2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Хотинського районного нотаріального округу Масловської І.Ю. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак приватний нотаріус Масловська І.Ю. 11 серпня 2020 року винесла постанову «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій», у зв`язку із пропуском ОСОБА_1 шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкоємцеві.
Зазначав, що шестимісячний термін для прийняття спадщини ним не пропущено, оскільки на день смерті ОСОБА_4 він проживав у господарстві останнього без реєстрації. Крім того, він здійснював поховання свого батька.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд встановити факт постійного, спільного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем – ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю задоволено.
Встановлено факт, що ОСОБА_1 спільно проживав однією сім`єю на час відкриття спадщини з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що факт проживання ОСОБА_1 з його покійним батьком ОСОБА_4 на час відкриття спадщини доведений та підтверджений належними доказами.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників
На дане рішення ОСОБА_3 , як особа яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.
Вказує на те, що суд першої інстанції не витребував матеріали спадкової справи для з`ясування кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті  ОСОБА_4 , тим самим порушив її права та усунув від спадкування, як таку, що прийняла спадщину.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 відмовити. Вважає доводи ОСОБА_3 надуманими та безпідставними.

Позиція апеляційного суду
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії  НОМЕР_1 від 22 квітня 2019 року (а.с.7).
Згідно заповіту від 16 квітня 2019 року, покійний ОСОБА_4 заповів все своє майно на випадок смерті своєму синові ОСОБА_1 . 
Постановою приватного нотаріуса Хотинського районного нотаріального округу Масловської І.Ю. від 11 серпня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском ОСОБА_1 шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщина та відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкоємцеві.
Апеляційним судом також встановлено, що ОСОБА_5 є донькою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження та Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.
Постановою приватного нотаріуса Хотинського районного нотаріального округу Масловської І.Ю. від 21 січня 2020 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька – ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкоємцеві.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України)
Згідно зі статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження, так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Установлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
При цьому апелянт ОСОБА_3 , яка є донькою померлого ОСОБА_4 і спадкоємцем, оспорює таке право, що свідчить про наявність спору про право.
Постановою приватного нотаріуса Хотинського районного нотаріального округу Масловської І.Ю. від 21 січня 2020 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька – ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві.
Крім того, рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 травня 2020 року задоволено позов ОСОБА_3 до Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно. Визнано за ОСОБА_3 право власності на майно, яке належало померлому ОСОБА_4 , у порядку спадкування за заповітом. Вказане рішення оскаржене ОСОБА_1 в апеляційному порядку.
Таким чином, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 існує спір про право на спадкове майно, яке залишилося після смерті їхнього батька – ОСОБА_4 . 
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та розглянув заяву про встановлення факту в порядку окремого провадження за наявності цивільного спору про право на спадкове майно.
Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
З огляду на зазначене, враховуючи наявність у цій справі спору про право, рішення підлягає скасуванню на підставі положень частини четвертої статті 315 ЦПК України із залишенням без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Щодо розподілу судових витрат 
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Враховуючи, що колегія суддів задовольняє частково апеляційну скаргу ОСОБА_3 , з ОСОБА_1 на її користь підлягають стягненню судові витрати понесені за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 1261,50 грн.
Крім того, ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь 4185 грн. витрат на професійну правничу допомогу та подала детальний розрахунок таких витрат. 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_3 у даній справі був адвокат Вівчар А.Г., який діяв на підставі ордеру серії СЕ № 1004706 та договору про надання професійної правничої допомоги від 12 лютого 2020 року, додаткового договору №0Ц 173-2 від 05 січня 2021 року.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_3 надала детальний опис виконаних адвокатом робіт та копію до прибуткового касового ордеру №1 від 10 березня 2021 року, згідно яких вбачається, що ОСОБА_3 сплатила адвокату грошові кошти в сумі 4185 грн. за надання правничої допомоги, а саме: вивчення та правовий аналіз матеріалів судової практики, матеріалів справи, надання консультацій і роз`яснень з правових питань стосовно спірних правовідносин (1 год.) вартістю 700 грн.; поїздка до Хотинського районного суду, ознайомлення та зняття копій з матеріалів справи №724/1391/20 (1 год.) вартістю 700 грн.; підготовка апеляційної скарги (2 год.) вартістю 1400 грн., підготовка копій апеляційної скарги з додатками для суду та сторін по справі, направлення апеляційної скарги в суд (30 хв) вартістю 350 грн.; дорога на засідання з м. Новоселиці до м.Чернівці, та з м.Чернівці до м.Новоселиці (150 грн. в одну сторону) вартістю 300 грн.; підготовка до засідання 02 березня 2021 року (0,25 год.) вартістю 175 грн; засідання 02 березня 2021 року (0,6 год) вартістю 420 грн; підготовка до засідання 11 березня 2021 року.
У судовому засіданні 11 березня 2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Ватаманюк Ю.М. висловив заперечення щодо розміру понесених ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу. Зокрема, посилався, що вартість проїзду до суду не підтверджена ніякими доказами, представник апелянта в апеляційній інстанції участі не брав, а тому просив відмовити у стягненні судових витрат на правничу допомогу.
Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Отже, підготовка копій апеляційної скарги, додатків до неї, направлення апеляційної скарги до суду (350 гривень) не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону № 5076-VI. А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу та мають бути включені адвокатом у вартість послуг зі складання самої апеляційної скарги. 
Також, ОСОБА_3 не надала доказів понесення будь-яких витрат пов`язаних з поїздкою адвоката 11 січня 2021 року до Хотинського районного суду для ознайомлення та зняття копій з матеріалів справи №724/1391/20 (1 год.) вартістю 700 грн., дорогою на засідання (02 березня 2021 року) з м. Новоселиці до м.Чернівці, з м.Чернівці до м.Новоселиці вартістю 300 грн. 
Разом з тим, як вбачається із розрахунку витрат на правову допомогу, адвокатом включено до розрахунку витрати у розмірі 140 грн. на підготовку 11 березня 2021 року до засідання, однак 11 березня 2021 року адвокат Вівчар А.Г. подав до апеляційного суду клопотання про розгляд справи без його участі, що є також підставою для зменшення витрат на суму 140 грн. 
Інші витрати на професійну правничу допомогу, понесені  ОСОБА_3 , є документально підтверджені, співмірні із складністю справи та наданими адвокатом послугами, тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 2100 грн. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату правової допомоги у суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Вівчар Аурел Георгійович, задовольнити частково.
Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2020 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – приватний нотаріус Хотинського районного нотаріального округу Масловська Ірина Юріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю – залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 3361 (три тисячі триста шістдесят одну) гривню 50 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений 12 березня 2021 року.

Головуючий                                                Н.К. Височанська
Судді:                                                 І.М. Литвинюк 
                                                             І.Б. Перепелюк