ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1385/21 Справа № 2-887/2006 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ходасевич О.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю. 
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
на  ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року
по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства “Запорізький асфальтобетонний завод” м.Запоріжжя до ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “ВВС” м.Дніпропетровськ про розірвання договору купівлі-продажу,-   
ВСТАНОВИЛА:
В січні 2006 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Відкритого акціонерного товариства “Запорізький асфальтобетонний завод” м.Запоріжжя до ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “ВВС” м.Дніпропетровськ про розірвання договору купівлі-продажу.
Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року визнано мирову угоду, укладену 15 лютого 2006 року між ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м. Запоріжжя, ТОВ фірма “ВВС” м. Дніпропетровськ, ОСОБА_5 на наступних умовах: “Визнати за громадянином ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на двоповерхову адміністративно-побутову будівлю розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: капітальної виробничо-побутової будівлі, загальною площею приміщень першого поверху літ. “Б-2” 390,1 кв.м.; капітальної виробничо-побутової будівлі, загальною площею приміщень другого поверху “Б-2” 250,6 кв.м; всьго по будівлі літ. “Б-2” 640,7 кв.м. Споруд до будівлі: сходів літ. “б”, металеві, площею 14,5 кв.м.; альтанки (тимчасова) літ. “Д”, площею 20,6 кв.м.; гаражу (тимчасовий) літ. “В”, площею 7,5 кв.м.; хвіртки “1” металева в цементованих стовпах; огорожі “2” залізобетонні плити в металевих стовпах h-3.00, площею 70,5 кв.м.; воріт “3” металеві в металевих стовпах h-4, площею 22,0 кв.м.; воріт “4” h-3, площею 9,0 кв.м.; “І” відмостки 46,7 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м. Запоріжжя, ЄДРПОУ 03327144, 523 867 грн. Стягнуто з ТОВ фірма “ВВС” м. Дніпропетровськ на користь ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м. Запоріжжя судові витрати по справленню державного мита в сумі 2 620 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м. Запоріжжя судові витрати по справленню державного мита в сумі 2 620 грн. Закрито провадження у справі за позовом ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м. Запоріжжя, ЄДРПОУ 03327144, до ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , ТОВ фірма “ВВС”, ЄДРПОУ 19153479, м.Дніпропетровськ, про розірвання договору купівлі-продажу. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які не є учасниками справи, не брали участі у справі, просять ухвалу суду від 15 лютого 2006 року про затвердження мирової угоди скасувати, скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на виробничо-побутову будівлю, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису 26289927, яку було проведено державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області Скалюк С.Г. 25 квітня 2018 року на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровьска від 15 лютого 20006 року у справі №2-887/2006, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. 
У відзиві ОСОБА_5 на апеляційну скаргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року та ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції дійшов до висновку, що умови мирової угоди не суперечать законові та не порушують чиїх-небудь прав та охороняємих законом інтересів.
Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що у січні 2006 року ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м.Запоріжжя звернулось до Кіровського районного суду м.Дніпроптеровська з позовом до ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “ВВС” м.Дніпропетровськ про розірвання договору купівлі-продажу від 20 травня 2003 року за яким ОСОБА_5 та ТОВ фірма “ВВС” продали, а ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” придбало адміністративно-побутову будівлю, загальною площею 363,9 м.кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за 523 867 грн.
15 лютого 2006 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання представника позивача, ОСОБА_5 та представника ТОВ фірма “ВВС” про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, в якій сторони прийшли до врегулювання спору шляхом її укладення та яка прийнята судом й затверджена (а.с. 163-164 т.1).
Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року визнано мирову угоду, укладену 15 лютого 2006 року між ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м. Запоріжжя, ТОВ фірма “ВВС” м. Дніпропетровськ, ОСОБА_5 на наступних умовах: “Визнати за громадянином ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на двоповерхову адміністративно-побутову будівлю розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: капітальної виробничо-побутової будівлі, загальною площею приміщень першого поверху літ. “Б-2” 390,1 кв.м.; капітальної виробничо-побутової будівлі, загальною площею приміщень другого поверху “Б-2” 250,6 кв.м; всьго по будівлі літ. “Б-2” 640,7 кв.м. Споруд до будівлі: сходів літ. “б”, металеві, площею 14,5 кв.м.; альтанки (тимчасова) літ. “Д”, площею 20,6 кв.м.; гаражу (тимчасовий) літ. “В”, площею 7,5 кв.м.; хвіртки “1” металева в цементованих стовпах; огорожі “2” залізобетонні плити в металевих стовпах h-3.00, площею 70,5 кв.м.; воріт “3” металеві в металевих стовпах h-4, площею 22,0 кв.м.; воріт “4” h-3, площею 9,0 кв.м.; “І” відмостки 46,7 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м. Запоріжжя, ЄДРПОУ 03327144, 523 867 грн. Стягнуто з ТОВ фірма “ВВС” м. Дніпропетровськ на користь ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м. Запоріжжя судові витрати по справленню державного мита в сумі 2 620 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м.Запоріжжя судові витрати по справленню державного мита в сумі 2 620 грн. Закрито провадження у справі за позовом ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” м. Запоріжжя, ЄДРПОУ 03327144, до ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_1 , ТОВ фірма “ВВС”, ЄДРПОУ 19153479, м.Дніпропетровськ, про розірвання договору купівлі-продажу (а.с.165-167 т.1).
20 травня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №2-887/06 за позовом ВАТ «Запорізький асфальтобетонний завод» до ОСОБА_5 , ТОВ Фірми «ВВС» про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна (а.с. 1 т. 1). 
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року відновлено втрачене провадження у цивільній справі №2-887/06 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Запорізький асфальтобетонний завод” м.Запоріжжя до ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “ВВС” м.Дніпропетровськ про розірвання договору купівлі-продажу в частині укладення мирової угоди від 15.02.2006 року, а також постановлення ухвали від 15.02.2006 року про визнання мирової угоди (а.с. 68 т.1).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.10.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишено без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.08.2020 року — без змін (а.с. 149-152 т.1).
Відповідно до ст.175 ЦПК України, в редакції на час постановлення ухвали, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову.
Тобто, мирова угода – це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб`єктивні права та обов`язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.
При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.
За положеннями ч.5 ст.175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, виходячи із змісту ст.175 ЦПК України, укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається і затверджується судом у відповідності до вимог не лише цивільного процесуального права, а й з урахуванням цивільного права.
       Проте, затверджуючи мирову угоду по справі, судом першої інстанції не враховано, що предметом спору у справі є нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . За місцем знаходження вказаного майна, у тому числі розташовані в єдиному будівельному комплексі двоповерхової адміністративно-побутової будівлі гаражі, що належать ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
Вказана двоповерхова адмінстративно-побутова будівля та гаражі розташовані на земельній ділянці державного вищого навчального коледжу “ДТЕК” за адресою: АДРЕСА_2 . Другий поверх цієї адміністративно-побутової будівлі розташований над гаражами, а разом усі пять обєктів нерумості (чотири гаражи та будівля ОСОБА_5 ) складають єдиний будівельний комплекс і фактично знаходяться на одній земельній ділянці поруч із будівлями державного вищого навчального коледжу “ДТЕК” за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 є власником гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 є власником гаражу № НОМЕР_3 по АДРЕСА_4 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками гаражів АДРЕСА_5 і №3. в будівлі АДРЕСА_6 .
Як вбачається з матеріалів справи, гараж №6 (загальною площею 32,8 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_7 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.1994 року, який посвідчено державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дундук В.В. та зареєстровано в реєстрі за №3-3225 (а.с. 189-190 т.1).
ОСОБА_2 є власником гаражу № НОМЕР_3 по АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.1999 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною В.І. та зареєстровано в реєстрі №3052 (а.с. 205 т.1).
Згідно рішення виконавчого комітету Ленінської ради народних депутатів №1353 від 18.11.2005 року гараж, що знаходиться в єдиному будівельному комплексі двоповерхової адміністративно-побутової будівлі за адресою: АДРЕСА_6 переоформлено на ОСОБА_6 (а.с. 235 т.1).
ОСОБА_3 користується гаражем № НОМЕР_4 зі згоди його тітки ОСОБА_7 , якій на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської Ради №2142 від 14.11.1980 року було виділено земельну ділянку Дніпропетровського технолого-економічного технікуму (вул. Авіаціна, 33) під будівництво гаража (а.с. 194-195 т.1). 
Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 є власниками гаражів, а ОСОБА_3 користувачем, які на підставі ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2006 року перейшли у власність ОСОБА_5 (а.с.8-9 т.1).
Адреси гаражів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 реєструвались за фактичним місцем реєстрації осіб, а фактично розташовані в будівлі АДРЕСА_6 .
Таким чином, за умовами мирової угоди до ОСОБА_5 перейшло право власності на двоповерхову адміністративно-побутову будівлю за адресою: АДРЕСА_6 .
З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції затверджуючи мирову угоду не з`ясував у сторін, що її укладали, на яких правових підставах адміністративно-побутова будівля загальною площею 369,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 , належала ПАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” і чи перебувала вона на балансі вказаного підприємства, хто і в який спосіб 20.05.2003 року посвідчував “усний” договір купівлі-продажу цієї будівлі між ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” та ТОВ фірмою “ВВС” та чи укладався взагалі такий договір. 
Разом з тим, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не були залученні до участі по справи. 
       З цих підстав колегія суддів вважає, що затверджена мирова угода прямо суперечить нормам п.1 ч.5 ст. 207 ЦПК України (ст.175 ЦПК України, в редакції на час постановлення ухвали) та має бути скасована.
       Виходячи з вищенаведеного, суд Кіровського району м.Дніпропетровська не досліджував будь-яких обставин, що мають значення для справи та затвердив оскаржуваною ухвалою мирову угоду в порушення вимог ст.207 ЦПК України, не перевіривши, чи дійсно остання не порушує права та охоронювані законом інтереси третіх осіб. 
       За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така що постановлена з порушенням норм процесуального законодавства

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Запорізький асфальтобетонний завод” м.Запоріжжя, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “ВВС” м.Дніпропетровськ на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 420,40 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 — задовольнити частково.
Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2006 року – скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Запорізький асфальтобетонний завод” м.Запоріжжя, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “ВВС” м.Дніпропетровськ на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 420,40 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича  

М.Ю.Петешенкова