ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

Справа № 991/106/21
Провадження № 1-кс/991/107/121
У Х В А Л А

13 січня 2021 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в :

11.01.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
Скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що 24.12.2020 поштою він звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень суддею Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням заявника у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Проте, у визначені ст.214 КПК України строки, наведені в заяві відомості про кримінальні правопорушення не були внесені до ЄРДР, чим порушено законні права заявника.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу та просив слідчого суддю її задовольнити в повному обсязі.
Представник НАБУ у судове засідання не з`явився, проте 13.01.2021 направив до суду письмові пояснення, в яких прохав у задоволенні скарги відмовити та провести судовий розгляд у його відсутність.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, встановив, що 28.12.2020 на адресу НАБУ надійшла заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, реєстраційний № К – 19152.
Зі змісту вказаної заяви та скарги вбачається, що останній є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 133/416/20 та обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згадане кримінальне провадження перебуває на розгляді судді Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області, стосовно якого ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
10.12.2020 під час підготовчого судового засідання у справі № 133/416/20 ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження. Проте суддя не розглянув зазначене клопотання, посилаючись на практику апеляційного суду, відповідно до якої розгляд такого клопотання неможливий на стадії підготовчого засідання. 
На думку ОСОБА_3 , така позиція суду не відповідає нормам закону та цілям підготовчого засідання. Крім того, він звертає увагу на те, що в подальшому суддя розглянув його клопотання, проте безпідставно та необґрунтовано відмовив в його задоволенні.
Крім того, у своїй заяві ОСОБА_3 зазначає, що повідомив суддю про намір заявити йому відвід після ознайомлення з повним текстом вказаної ухвали. Проте суддя позбавив його такої можливості, що підтверджується технічним записом судового засідання. ОСОБА_4 звертає увагу на те, що суддя неодноразово провокував суперечки, тиснув на нього, зазначав про те, що навіть не збирається досліджувати докази необхідні для вирішення клопотання про закриття кримінального провадження, що суперечить праву на захист та загальним засадами кримінального судочинства. 
Саме на підставі вищевикладеного, він звернувся до НАБУ із заявою про вчинення суддею кримінальних правопорушень, передбачених ст. 161 «Порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками», ст. 364 «Зловживання владою або службовим становищем», ст. 365 «Перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу», ст. 366 «Службове підроблення», ст. 3692- «Зловживання впливом», ст. 374 «Порушення права на захист» Кримінального кодексу України. Втім, зателефонувавши 05.01.2021 до довідкової служби НАБУ, заявник дізнався про те, що йому було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за цією заявою.
Відповідно до листа НАБУ від 31.12.2020 вих. № 11-225/44827 заявнику ОСОБА_3 повідомлено про те, що його заяву було розглянуто, проте НАБУ не вбачає підстав для внесення до ЄРДР відомостей про корупційні правопорушення стосовно судді Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області. Разом із цим, згаданим листом заяву ОСОБА_3 направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Хмельницькому, для вирішення питання про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, які не входять до компетенції НАБУ (а.с. 24).
Зазначена бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, на думку ОСОБА_3 , суперечать положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку із чим, 08.01.2020 ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду з відповідною скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ.
В письмових поясненнях представник НАБУ зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення. Втім, у заяві ОСОБА_3 не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ.
Крім цього, представник НАБУ зазначив, що в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» та відповідно до ч. 5 ст. 124, 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Отже, за твердженням представника НАБУ, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватися як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку. Однак, ОСОБА_3 , звернувшись до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, намагається оскаржити судові рішення поза передбаченим процесуальним законом порядком, що може мати наслідком втручання у діяльність судді.
Для розгляду інших порушених питань, які не віднесені до компетенції НАБУ, вищевказану заяву листом № 111-225/44827 від 31.12.2020 було скеровано для розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, про що заявника було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом з аналогічними реквізитами.
З огляду на викладені обставини, уповноважена особа НАБУ ОСОБА_5 просить у задоволенні скарги відмовити повністю та розглянути її без участі представника НАБУ.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3  слідчим суддею встановлено, що доводи заявника про вчинення суддею Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області можливих кримінальних правопорушень, ґрунтуються виключно на незадоволенні заявника прийнятими процесуальними рішеннями суддею під час розгляду кримінального провадження № 133/416/20. Разом з тим, на переконання слідчого судді, факт незгоди із судовим рішенням не свідчить про його неправосудність та вчинення суддею кримінальних злочинів.
У справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 01.12.2004 № 19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.
Крім цього, згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в п. 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі № 21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».
З наведених вище можна зробити висновок, що висловлення незгоди із прийнятим суддею процесуальним рішенням в конкретній справі шляхом подання заяви про кримінальне правопорушення може вказувати на наявність ознак протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, визначених статтями 126 та 129 Конституції України.
При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, необхідно також враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.
Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».
Разом із цим, необхідно звернути увагу, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).Враховуючи вищевикладене, оскільки у заяві від 24.12.2020 ОСОБА_3 не зазначені обставини , які б могли свідчити про вчинення суддею кримінальних правопорушень, твердження заявника фактично зводяться до незгоди із прийнятим суддею процесуальним рішенням, слідчий суддя робить висновок, що підстави для задоволення скарги відсутні.
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, – відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя                                                         ОСОБА_1