УХВАЛА

19 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 337/2020/18
адміністративне провадження № К/9901/35120/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.
перевірив касаційну скаргу Запорізького багатопрофільного ліцею №99 Запорізької міської ради Запорізької області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020  року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом Запорізького багатопрофільного ліцею №99 Запорізької міської ради Запорізької області до Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:
17 листопада 2020 року Запорізький багатопрофільний ліцей №99 Запорізької міської ради Запорізької області (далі - Запорізький багатопрофільний ліцей №99) подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020   року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 грудня 2020 року  касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, позивачу необхідно було надіслати касаційну скаргу у новій редакції, в якій вказати визначені частиною четвертою статті 328  КАС України виключні випадки касаційного оскарження судових рішень та сплатити судовий збір.
На виконання ухвали суду заявник надіслав касаційну скаргу у новій редакції, в якій підставою перегляду оскаржуваних судових рішень зазначив відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. До цієї скарги також додано документ про сплату судового збору.
Отже, заявник касаційної скарги виконав вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху.
Аналізуючи зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що предметом спору у цій справі є правомірність наказу про проведення внутрішнього контролю діяльності Запорізького багатопрофільного ліцею №99 шляхом здійснення ревізії. 
Справа неодноразово переглядалася судами.
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 березня 2020 року скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав, що суди не дослідили дотримання процедурних вимог щодо проведення внутрішнього контролю.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020   року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року, в позові відмовлено. Відмовляючи у позові суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач є підвідомчим відповідачу закладом, отримувачем бюджетних коштів з міського бюджету і є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Департамент освіти і науки Запорізької міської ради, як головний розпорядник бюджетних коштів, має право і зобов`язаний здійснювати внутрішній контроль за розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, яким, у тому числі, є позивач. Ураховуючи те, що Запорізький багатопрофільний ліцей №99 є підвідомчим Запорізькій міській раді в особі Департаменту освіти і науки, контроль, що здійснюється власником такого закладу не може вважатися зовнішнім і вимоги Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюються на спірні правовідносини. Прийняття оскаржуваного наказу є способом реалізації покладених законодавством на відповідача владних управлінських функцій у сфері контролю за використання бюджетних коштів. Вказаний наказ не створює, не змінює та не припиняє для позивача прав й обов`язків і, зокрема, не встановлює факту вчинення порушення законодавства та не передбачає застосування негативних наслідків (юридичної відповідальності).
У касаційній скарзі Запорізький багатопрофільний ліцей №99, зокрема, зазначив, що спірні правовідносини урегульовані абзацом 4 частини третьої статті 26 Бюджетного кодексу України у системному зв`язку з постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року №1062 «Про затвердження Основних засад здійснення внутрішнього контролю розпорядниками бюджетних коштів та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 вересня 2011 року № 1001» (далі - постанова КМУ №1062) і нетривалий час існування цієї постанови КМУ не дозволив сформувати висновок з питання застосування норм права Верховним Судом. Водночас, заявник послався на неправильне застосування судами частини третьої статті 26 Бюджетного кодексу України та на перевищення відповідачем повноважень при видачі оспорюваного наказу.
Разом з тим, зміст оскаржуваних судових рішень, свідчить про те, що вирішуючи спір суди не застосовували норми постанови КМУ №1062, оскільки її прийнято пізніше, ніж виникли спірні правовідносини, тому підстави для вирішення Верховним Судом питання правильності застосування зазначеної заявником норми права у цій справі відсутні. Крім того, ця справа вже перебувала на розгляді у Верховному Суді і мотиви поданої касаційної скарги частково співпадають з доводами попередньої скарги, яка вже була розглянута судом касаційної інстанції у межах цієї справи (провадження №К/9901/24956/19) і новий розгляд справи судами здійснено з урахуванням висновків Верховного Суду. 
Аргументи касаційної скарги свідчать про те, що Запорізький багатопрофільний ліцей №99 фактично не погоджується з висновками судів щодо застосування норм законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини та були чинними на час їх виникнення, а інші доводи касаційної скарги зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Верховний Суд відхиляє аргументи заявника щодо протиправного розгляду судами справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув справу за правилами загального позовного провадження.
Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми  права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи те, що заявником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, зокрема, не наведено доводів, які є підставами для відкриття касаційного провадження,, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Запорізького багатопрофільного ліцею №99 Запорізької міської ради Запорізької області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020  року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом Запорізького багатопрофільного ліцею №99 Запорізької міської ради Запорізької області до Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    В.Е. Мацедонська