ПОСТАНОВА 
Іменем України

04 лютого 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 398/1773/19
провадження № 22-ц/4809/86/21 
       
       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
               
головуючого судді: Дуковського О.Л. 
суддів: Голованя А.М., Письменного О.А. 
з участю секретаря: Демешко Л.В. 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2020 року, у складі головуючого судді Нероди Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського управління по експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» та Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», третя особа без самостійних вимог - Первинна профспілкова організація Олександрійського управління по експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Олександрійського управління по експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» та Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», третя особа без самостійних вимог - Первинна профспілкова організація Олександрійського управління по експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про поновлення на роботі.
Позивач посилався на те, що його звільнення є незаконним, так як йому не запропоновано працевлаштування на іншу вакантну посаду, також при його скороченні не було враховано принципу переважного права залишення на посаді,роботодавцем не проводилося порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників структурного підрозділу, а тому і не було враховано його переваг на залишення на роботі. 
Вважає необгрунтованим та недоцільним скорочення штату юридичного управління ВАТ «Кіровоградгаз», яке відбулося за рахунок штатної одиниці юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства.
Крім того, вказує, що роботодавцем порушено процедуру отримання згоди на його звільнення первинною профспілковою організацію, зокрема подання до комітету первинної профспілкової організації про надання згоди на звільнення провідного юрисконсульта управління було подано начальником Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» ОСОБА_2 , яка ні є роботодавцем ОСОБА_1 та не наділена повноваженнями представляти його інтереси у питаннях взаємодії з профспілковими органами в тому числі при проведенні звільнення.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Скаржник вважає оскаржуване рішення суду необгрунтованим у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильністю оцінкою доказів, які мають значення для справи.
Посилається на порушення його прав при його звільненні, оскільки скорочення працівників ВАТ «Кіровоградгаз» проводилося без дотримання вимог діючого законодавства про працю.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі.
Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення ( том 1 а. с. 228-231).
Вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності до чинного законодавства. 
Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення представника ВАТ «Кіровоградгаз» Жукову Г.Л., яка діє за довіреністю і просила залишити скаргу без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін. 
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на дотримання відповідачем вимог законодавства України під час звільнення позивача, а тому наказ №97-к від 22.04.2019 про звільнення є законним.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу від 23.05.2019 №149-к ОСОБА_1 було прийнято на роботу на підставі поданої ним заяви на посаду провідного юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства з неповним робочим днем, згідно штатного розпису (том 1 а.с. 20). 
        ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду про визнання незаконним його звільнення із займаної посади та поновити його на посаді.
Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для звільнення 25.04.2019 ОСОБА_1 згідно наказу №97-к від 22.04.2019 стало скорочення чисельності працівників та зміна штатного розпису ( п. 1 ст. 40 КЗпП) , зазначено про згоду профспілкового комітету Олександрійського УЕГГ на звільнення (протокол від 15.02.2019 № 6) (том 1 а. с. 9).
В матеріалах справи міститься   попередження з якого  вбачається, що ОСОБА_1  попереджений про те, що займана ним  посада провідного юрисконсульта АУВ з 26.04.2019 скорочується, а тому він  підлягає вивільненню - 25.04.2019. У  попередженні зазначено,  що у разі появи вакантних посад у штатному розписі Олександрійського УЕГГ, позивачу  буде запропоновано роботу на підприємстві. Вказане попередження отримав ОСОБА_1  11.02.2019 року, про що поставив свій особистий підпис (том 1 а.с.56, 108).
Судом першої інстанції були допитані свідки, які підтвердили про небажання позивача щодо його переведення на посаду контролера з урахуванням освіти, кваліфікації та досвіду.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач виконав усі обов`язки, які передбачені чинним законодавством при звільненні працівника з роботи.
Матеріали справи містять докази, що відповідач персонально попереджав позивача про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням посади та можливість займати іншу посаду.
Скорочення посади провідного юрисконсульта Олександрійського УЕГГ було проведено згідно наказу Голови правління товариства від 23.01.2019 №77/к «Про скорочення штату». Пунктом 1.2. зазначеного наказу внесено зміни до штатного розпису чисельності працівників Олександрійського УЕГГ на 2019 рік (том 1 а.с.59-60).
Зокрема скорочено посаду (1 штатну одиницю), яку займав позивач – провідний юрисконсульт.
Згідно вимог трудового законодавства роботодавець зобов`язаний запропонувати всі наявні вакансії щодо роботи, яку працівник може виконувати, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється працював.
Власником (роботодавцем) було запропоновано позивачу наявну вільну посаду, а саме контролера, яка відповідає досвіду, освіти, кваліфікації ОСОБА_1 , але позивач відмовився від даної пропозиції.
       Щодо зменшення кількості штатних одиниць суд першої інстанції зазначив, що це є виключним правом відповідача і вирішення даного питання віднесено до повноважень підприємства, а тому то суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників.         
З даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За змістом ч. 4 ст. 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).
Відповідно п. 1 ч. ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівника персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
Відповідно до частини першої статті 42-1 КЗпП України, працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.
Переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу надається особам, зазначеним у статті 42 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених колективним договором.
Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення (роз`яснення, які містяться в абз. 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року)
Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

19.02.2021 – складено постанову.

Головуючий суддя                                                                          О.Л. Дуковський 

Судді                                                                                                   А.М. Головань 

       О.А. Письменний