ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18817/20                                        Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                           Вовк П.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ-С» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  16 жовтня 2020 року (розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ-С» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ-С» (далі також - ТОВ «ПРОМІНЬ-С», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, Головне управління, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 11 від 26 червня 2020 року про застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування регульованих цін у розмірі 34 000, 00 грн. (далі - оскаржуване рішення).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ПРОМІНЬ-С» не створювались перешкоди для виконання покладених на посадових осіб відповідача функцій шляхом ненадання документів (інформації), необхідних для здійснення позапланової перевірки, тому оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від  16 жовтня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві надійшло звернення громадянина ОСОБА_1 , власника квартирі АДРЕСА_1 (вх. №Ч-2413 від 16 квітня 2020 року), щодо перевірки правомірності нарахувань ТОВ «ПРОМІНЬ-С» плати за електроенергію за березень 2020 року по тарифу не для населення, до якого було додано платіжну квитанцію на оплату комунальних послуг за березень 2020 року.
На підставі доручення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів і захисту прав споживачів, відповідачем видано наказ № 2678 від 01 червня 2020 року (т. 1 а.с. 55), направлення від 01 червня 2020 року № 1913 (т. 1 а.с. 56) на проведення з 02 червня 2020 року по 16 червня 2020 року позапланового заходу (перевірки) ТОВ «ПРОМІНЬ-С» щодо дотримання вимог порядку застосування тарифів на послуги з постачання та розподілу електричної енергії з питань, викладених у зверненні громадянина ОСОБА_1 (за вх. 4-2413 від 16 квітня 2020 року).
Разом з направленням на проведення позапланового заходу керівнику ТОВ «Промінь-С» було надано запит про надання інформації, зареєстрований ТОВ «Промінь-С» за № 113 від 03 червня 2020 року (т. 1 а.с. 57).
Вказаним запитом позивача було зобов`язано надати для перевірки до 12 години 04 червня 2020 року наступні документи: 
1) установчі документи та внесені належним чином зміни до них:
- свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи або виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;
- статут / засновницький договір / установчий акт / положення, який діє впродовж звітного періоду;
- довідка про внесення юридичної особи до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України;
2) підтвердження наявності ліцензії на ведення господарської діяльності:
- оригінал ліцензії, у разі відсутності ліцензії - довідка про прийняття заяви про переоформлення ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності або прийняття заяви про видачу дубліката ліцензії;
- копія ліцензії - в разі наявності у підприємства філій або інших відокремлених підрозділів, де відповідний ліцензіат буде провадити зазначений у ліцензії вид господарської діяльності, у разі відсутності копії ліцензії - довідка про прийняття заяви про переоформлення або видачу копії ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності;
- інші первинні бухгалтерські документи, банківські виписки, пов`язані з застосуванням державних регульованих цін (тарифів);
3) документальне підтвердження наявності у суб`єкта господарювання інженерних мереж які перебувають у його власності чи користуванні:
- документ, що підтверджує право власності або користування цілісним майновим комплексом;
- державний акт на право постійного користування або на право власності на землю;
- технічний проект на розміщення інженерних мереж, споруд та устаткування;
4) додатково:
- договір з електроенергопостачальною організацією;
- договір з водопостачальною організацією;
- рахунки про сплату за отриману електричну енергію;
- рахунки про сплату за послугу централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;
- протоколи зборів мешканців щодо повідомлення (про погодження) плати за надання послуги з постачання та розподілу електричної енергії, послуги централізованого водопостачання та централізованого водо відведення;
- протоколи зборів мешканців щодо визнання ТОВ «ПРОМІНЬ-С» управляючою будинком;
- інформацію про оприлюднення повідомлення про зміну тарифів;
- данні про нарахування споживачам вартості отриманих послуг з постачання та розподілу електричної енергії;
- данні про нарахування споживачам вартості отриманих послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;
- копію наказу про призначення на посаду керівника суб`єкта господарювання;
- копію наказу про призначення посадової особи відповідальної на підприємстві за формуванням, встановленням та застосуванням цін (тарифів) та/або її посадову інструкцію;
- копії паспорта (інформацію про особисті паспортні данні): 1,2, 11 сторінка та відмітку про реєстрацію (керівника, головного бухгалтера, відповідальної за ціноутворення посадової особи).
Перелік документів не є вичерпним.
У зв`язку із ненаданням суб`єктом господарювання станом на 10 червня 2020 року вище перелічених документів, керівнику ТОВ «ПРОМІНЬ-С» був направлений повторний запит про надання інформації згідно з переліком питань у першому запиті до 11 години 11 червня 2020 року, зареєстрований за № 119 від 11 червня 2020 року (т. 1 а.с. 58). 
16 червня 2020 року ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві складено акт б/н про створення перешкод посадовій особі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін у проведенні перевірки, яким зокрема, встановлено порушення позивачем вимог статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Також, 16 червня 2020 року посадовими особами відповідача складено акт № 2678-10 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін ТОВ «ПРОМІНЬ-С», яким так само встановлено порушення позивачем статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» шляхом ненадання документів (інформації) необхідних для здійснення позапланової перевірки (т. 1 а.с. 67-68), за що передбачена відповідальність, визначена п. 4 ч. 1 статті 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Рішенням відповідача про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування регульованих цін № 11 від 26 червня 2020 року до ТОВ «ПРОМІНЬ-С» застосовано штраф у розмірі 34 000, 00 грн.
Незгода із прийнятим рішення про застосування штрафу, обумовила позивача на звернення до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України (всі нормативно-правові акти наведені в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також - Закон № 877-V).
Так, за визначенням статті 1 цього Закону, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно з абз. 5 ч. 1 статті 6 Закону № 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 квітня 2017 року № 209 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 травня 2017 року за № 604/30472 (далі також - Положення), Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.
Головному управлінню підпорядковуються установи та організації, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби та розташовані на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Повноваження Головного управління поширюються на територію відповідної області, міста Києва.
Згідно з пп. 11 п. 4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме: у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:
здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначає Закон України «Про ціни і ціноутворення» (далі також - Закон № 5007-VI).
Так, за правилами статті 17 Закону № 5007-VI, основними функціями уповноважених органів є: 1) виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; 3) запобігання порушенням у сфері ціноутворення. 
Положеннями статті 18 Закону № 5007-VI встановлено, що уповноважені органи мають право:
1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки:
достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін;
наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;
2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;
3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;
4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;
5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Статтею 11 Закону № 877-V встановлено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:
допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;
виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;
надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;
одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.
Відповідно до ч. 1 статті 12 Закону № 877-V, невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Водночас, згідно з п. 4 ч. 1 статті 20 Закону № 5007-VI, до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Матеріалами справи встановлено, що до позивача оскаржуваним рішенням було застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у розмірі 34 000, 00 грн. на підставі п. 6 ч. 1 статті 18, п. 4 ч. 1 статті 4 Закону № 5007-VI та статті 12 Закону № 877-V внаслідок створення ТОВ «ПРОМІНЬ-С» перешкод для виконання покладених функцій на посадових осіб Головного управління шляхом ненадання документів (інформації) необхідних для здійснення позапланової перевірки. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог, ТОВ «ПРОМІНЬ-С» у своєму позові, зокрема, зазначає, що оскільки в запитах відповідача від 03 червня 2020 року та 11 червня 2020 року, аналогічного змісту, Головним управлінням не вказано реквізити документів/інформації, що дають можливість ідентифікувати які саме документи/інформація запитуються, їх надано не було.
При цьому, 12 червня 2020 року за вих. № 81 (т. 1, а..с 10-14) позивачем надано письмові пояснення з приводу запитуваних документів/інформації, до яких додано: копію виписки Єдиного державного реєстру ТОВ «ПРОМІНЬ-С» на 1 арк.; виписку з статуту ТОВ «ПРОМІНЬ-С» 2019 рік на 5 арк.; копію Витягу з державного реєстру від 03 грудня 2019 року № 1006040308 на 10 арк.; копію акту № 33 від 30 квітня 2020 року на 1 арк.; копію виписки з програми щодо розрахунку за квітень 2020 року по АДРЕСА_2 ) на 2 арк.; копію рахунку № НОМЕР_1 на сплату житлово-комунальних послуг за квітень 2020 року на 1 арк.; копію паспорту директора ТОВ «ПРОМІНЬ-С» сторінки 1-3, 4-5, 12-13.
Колегія суддів зазначає, що в межах заходу, що здійснювався, Головним управління для перевірки дотримання вимог порядку застосування тарифів на послуги з постачання та розподілу електричної енергії було витребувано від суб`єкта господарювання ТОВ «ПРОМІНЬ-С», копії документів та інформацію, у тому числі, за період зазначений у зверненні ОСОБА_1 (за вх. 4-2413 від 16 квітня 2020 року) - березень 2020 року.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що вимоги Головного управління про надання документів (інформації) необхідних для проведення перевірки були виконані позивачем, у тому числі у строки, визначені у запитах.
Більш того, у листі ТОВ «ПРОМІНЬ-С» від 12 червня 2020 року № 81 та доданих до нього документах, інформація про нарахування послуг з постачання та розподілу електричної енергії споживачу гр. ОСОБА_1 у березні 2020 року відсутня.
Тобто, суб`єкт господарювання, скористався правом щодо надання пояснень з приводу нарахувань за електричну енергію, надавши при цьому, документи та матеріали по іншій адресі та за інший період.
Щодо посилання позивача позивача щодо необізнаності про перелік питань, які мали бути досліджені під час перевірки, що слугувало підставою для не надання відповідних документів, колегія суддів зазначає наступне.
Так, суд апеляційної інстанціх не погоджується із зазначеними вище посиланнями, оскільки позивач з 03 червня 2020 року був належним чином повідомлений про предмет заходу, зазначений у направленні, а також про перелік питань, які мали бути досліджені під час позапланової перевірки.
Суб`єкту господарюванню було вручено направлення відповідача на проведення перевірки разом із копію звернення громадянина ОСОБА_1 , з яких вбачається, що захід стосується саме правомірності застосування тарифів постачання та розподілу електроенергії за конкретно визначеною адресою: АДРЕСА_1 та за визначений період - березень 2020 року.
Крім того, у наведених запитах Головного управління було прямо зазначено, що витребувані документи стосуються періодів, визначених у зверненнях громадян, які стали підставою для проведення позапланової перевірки позивача, у тому числі і громадянина ОСОБА_1 за період - березень 2020 року.
Отже, надаючи відповідь на запит Головного управління, без додавання відповідних документів, довідок, відомостей та матеріалів з питань визначених у запиті та направленні, позивач створив перешкоди посадовим особам органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, у виконанні покладених на них обов`язків, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення. 
Враховуючи в сукупності встановлені вище обставини, безпідставними є вимоги позивача, а тому відсутні підстави для їх задоволення.
При вирішенні даної справи колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, а саме - у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень  та  у спосіб, що визначені  Конституцією  та  законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод  та  інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ-С» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  16 жовтня 2020  року - без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          
          
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                    М.І. Кобаль