ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

04 березня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №591/46/21 
Номер провадження 22-ц/816/395/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Левченко Т. А. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Кондратенком Максимом Миколайовичем, на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року в складі судді Северинової А.С., постановлену в м. Суми, 
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнутих аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

05 січня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнутих аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини. 
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року справа за позовною заявою ОСОБА_1 передано на розгляд до Франківського районного суду м. Львова за встановленою підсудністю. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Зарічного районного суду м. Суми, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наданим позивачем доказам, а саме: договору оренди квартири, довідки Департаменту соціального захисту населення, якими підтверджується факт проживання позивача саме на території Зарічного району м. Суми. Також, на переконання представника, місцевий суд неправильно витлумачив положення ст. 27 ЦПК України стосовно пред`явлення позову за місцем проживання позивача. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
За змістом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду. 
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За таких обставин розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Передаючи справу на розгляд до іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про зареєстроване місце проживання позивача на території, що відноситься до юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають положенням процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне. 
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Статтею 28 ЦПК України встановлено правила альтернативної підсудності, тобто підсудності, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу, а позивач має можливість обрати один із двох чи більше судів. 
Згідно з ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Тобто, з вказаних норм слідує, що позови можуть пред`явлені саме за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем проживання та перебування фізичної особи, а не за фактичним місцем її проживання. 
Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч. 1 ст. 29 ЦК України).
За приписами ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. 
Визначення термінів «місце перебування» та «місце проживання» міститься в ст. 3 вказаного Закону. Так, місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. 
Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Реєстрація полягає у внесенні інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів визначений Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою КМУ від 02 березня 2016 року №207. 
У пункті 3 вказаних Правил зазначено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. 
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу надати докази про реєстрацію її місця проживання саме на адресою: АДРЕСА_1 .
Проте, такі докази надано не було і, як правильно зазначив суд першої інстанції, долучені до позовної заяви договір оренди вказаної квартири від 01 серпня 2020 року та довідка Департаменту соціального захисту населення СМР від 16 грудня 2020 року, не підтверджує факт реєстрації місця проживання чи перебування позивача на території Зарічного районного м. Суми. 
З огляду на викладене, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця її проживання чи перебування саме на території юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми, тому місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку, що матеріали цивільної справи належить передати на розгляд до Франківського районного суду м. Львова за місцем проживання відповідача у справі.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що розгляд справи з порушенням правил територіальної підсудності є безумовною підставною для скасування судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                    п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Кондратенком Максимом Миколайовичем,залишити без задоволення.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач -                                                   О. І. Собина

Судді:                 В.І. Криворотенко 

Т.А. Левченко