УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/8778/19
Провадження № 22-ц/4820/333/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
                секретар судового засідання Кошельник В.М.,
з участю позивача, представника Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області,
       
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницької області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Салоїд Н.М. від 16 грудня 2020 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

       У березні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, зазначав, що 29.10.2018 року його сусід по комунальній квартирі ОСОБА_2 подав заяву до поліції про вчинення ним насильства в сім`ї та спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , у зв`язку з чим на вимогу дільничного інспектора поліції ОСОБА_4 він прибув до Зарічанського відділку поліції для надання пояснень. Попри його доводи щодо перебування у відрядженні та надання доказів відсутності вини у вчиненні цього правопорушення, працівник поліції ОСОБА_4 заявив про необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього. 
20.11.2018 року ОСОБА_4 вдався до відібрання пояснень сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , котрі не відповідали дійсності.
З приводу незаконних дій він звертався до керівництва ГУНП у Хмельницькій області та гарячу лінію, і вже подумав, що ситуація вирішилася, проте 26 листопада 2018 року після 17 години до нього додому прийшли працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вимагали підписати протокол, не давши ознайомитись з його змістом. При цьому ним здійснювалась відеофіксація таких дій, тоді працівники поліції почали втікати, вдаривши його вхідними дверима квартири.
Як з`ясувалося, 26 листопада 2018 року відносно нього безпідставно складено дільничним офіцером поліції Зарічанського відділу поліції лейтенантом ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 114017 за ознаками 173-2 КУпАП, згідно з яким він 27.10.2018 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_3 , висловлювався на її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого їй могла бути завдана шкода.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2019 року провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Ця обставина підтверджує неправомірність складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ГР114017 від 26.11.2018 року.
Внаслідок незаконних дій працівників Зарічанського ВП ГУНП у Хмельницькій області щодо безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого не було, йому завдано моральну та фізичну шкоду у вигляді душевних і фізичних страждань, яку позивач оцінив у 300000 грн. Тому вказану шкоду 300000 грн. та понесені судові витрати в справі про адмінправопорушення у розмірі 478 грн. просив стягнути з держави в особі відповідачів. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Судові витрати віднесено на рахунок держави.
В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області просить скасувати рішення суду як незаконне та постановити нове судове рішення про відмову в позові. На думку апелянта, суд не взяв до уваги, що позивач, зазначаючи в позовній заяві державу Україна, не вказав як відповідача Міністерство юстиції України, яке уповноважено здійснювати представництво інтересів держави у судах України. Складений працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення не є актом, який встановлює, змінює, чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин, або породжує права і обов`язки позивача. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції. Постанова Хмельницького міськрайонного суду від 13.03.3019 року не є доказом неправомірності дій працівника поліції, яким складено протокол, та не є підставою для відшкодування позивачу шкоди, враховуючи відсутність доказів, що працівник поліції вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження заподіяння відповідачем моральної шкоди у вигляді моральних, чи фізичних страждань, погіршення стану здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків. Крім того, заявлена позивачем майнова шкода фактично є процесуальними витратами у адміністративному провадженні, при цьому позивач не надав доказів понесених ним витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов повністю. Вважає, що суд першої інстанції помилково ототожнив поняття «фізичної шкоди» з матеріальною шкодою, хоча позивач мав на увазі спричинення шкоди його здоров`ю. Суд першої інстанції недооцінив його душевні страждання, яких він зазнав через протиправні дії щодо нього посадових осіб поліції. З жовтня 2018 року на протязі двох з половиною років він змушений жити у стресі, через працівників поліції він втратив довіру до правоохоронних органів. В судових засіданнях він отримав душевні травми, доводячи свою невинуватість та величезний стрес. Суд першої інстанції не надав оцінки тому, що на даний час у нього є певні кардіологічні проблеми зі здоров`ям, які спричинені йому неправомірним та злочинним тиском на нього співробітником правоохоронних органів. Ці ушкодження здоров`я не можуть зникнути самостійно та потребують тривалого лікування, що підтверджується консультативним висновком Хмельницького обласного кардіодиспансеру від 12.03.2019 року. Суд першої інстанції не врахував, що через графік судових засідань у нього порушився звичний ритм життя, зірвалися життєві плани, що призвело до поглиблення його стресу. За час розгляду справи № 686/28530/18 щодо адмінправопорушення, якого він не вчиняв, він змушений був понести витрати на проїзд до суду його, свідків, поштові витрати, витрати на диски із записом відеофіксації протиправної поведінки працівників відповідача, а всього 478 грн. Суд першої інстанції також не зазначив банківського рахунку, на який мають бути переведені кошти за компенсацію моральної шкоди.
У апеляційній скарзі Головне управління Державної казначейської служби в Хмельницькій області просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові. Факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язкових наслідків цивільно-правового характеру і не може бути доказом заподіяння позивачу моральної шкоди. Головне управління Казначейства та Державна казначейська служба України є окремими юридичними особами і неналежними відповідачами у цій справі. Головне управління Казначейства не наділене повноваженнями щодо безспірного списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою КПКВК 3504030, не здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам. Суд безпідставно стягнув кошти з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, що суперечить закону.
В засіданні апеляційного суду апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, проти апеляційних скарг відповідачів заперечив, посилаючись на їх безпідставність. 
Представник Головного управління казначейської служби у Хмельницькій області підтримала апеляційні скарги відповідачів, проти апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечила.
Представник ГУНП в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та Головного управління казначейської служби у Хмельницькій області  підлягають частковому задоволенню, апеляційна скарга позивача – відхиленню, з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Так, судом встановлено, що 26 листопада 2018 року дільничним офіцером поліції Зарічанського відділу поліції лейтенантом Ліпським І.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 114017, згідно  з яким  ОСОБА_1  27.10.2018 року о 10 годині за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_3 , - виражався в її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого їй могла бути завдана шкода. Ці дії ОСОБА_1 кваліфіковано як правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2019 року (справа № 686/28530/18) провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У вказаній справі на підставі доданих до протоколу матеріалів суд встановив, що згідно рапорту від 29.10.2018 року цього числа в журналі ЄО за № 15307 зареєстровано повідомлення по телефону, яке надійшло 29.10.2018 року о 12.20 год. про те, що у квартирі АДРЕСА_2 син вчора наніс матері ОСОБА_3 тілесні ушкодження. В рапорті містяться дані про результат відпрацювання – рапорт ЗВ поліції Хмельницького відділу ГУНП в Хмельницькій області слідчого Дацкова від 29.10.2018 року 14.32 год: ОСОБА_3 звернулась із заявою про насильство в сім`ї її сином ОСОБА_1 , тілесних ушкоджень їй не завдано.
Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинення правопорушення від 29.10.2018 року ОСОБА_3 просила прийняти міри до свого сина, ОСОБА_1 , який систематично вчиняє насильство в сім`ї за місцем свого проживання, а саме, погрожує, штовхає, ображає. 27.10.2018 року близько 10 години він знову вчинив насильство в сім`ї. 
В письмових поясненнях ОСОБА_2 підтвердив показання ОСОБА_3 . Інших доказів наявності конфлікту 27.10.2018 року працівниками поліції не надано. 
Наведене підтверджується матеріалами справи.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 13.03.2019 року встановлено неправомірність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції щодо позивача, тому відшкодування моральної шкоди на користь позивача слід стягнути в розмірі 10000 грн. Позивач не довів заподіяння йому майнової шкоди, тому ці вимоги не підлягають задоволенню.
Проте з цими висновками суду не можна повністю погодитися, зважаючи на таке.
Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.
Частиною 6 ст.1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. 
Отже, за змістом ст.ст. 1166, 1167, 1174 ЦК України відповідно до загальних умов цивільно-правової відповідальності необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, які повинен довести позивач.
Відповідно до  статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2019 року у справі № 686/28530/18 дійсно закрито справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 173-2 частиною 1 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Суд виходив з недоведеності факту вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення, зважаючи на суперечності в наданих матеріалах щодо дати вчинення правопорушення, а також показання свідків, представлених ОСОБА_1 , про його перебування 27.10.2018 року поза місцем проживання. 
В свою чергу  факт  закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності  в діях особи складу адміністративного правопорушення свідчить про те, що протокол про вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст. 173-2 КУпАП, складено відносно  позивача незаконно. 
За змістом норм глав 19-21 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності розпочинається зі стадії складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення. 
Наведене цілком підтверджує факт незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відтак доведеним є факт заподіяння внаслідок цього моральної шкоди позивачу. 
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 10.10.2019 року у справі №569/1799/16-ц, а також постанові Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі № 640/16169/17.
Суд не приймає  до уваги   протилежну  за змістом постанову Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі №312/262/18, на яку посилався представник ГУ ДКС у Хмельницькій області, оскільки її висновки  прямо суперечать  правовій позиції, викладеній в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі №569/1799/16-ц.
Відтак суд першої інстанції  правильно  констатував факт  спричинення моральної шкоди позивачу внаслідок  притягнення до адміністративної відповідальності, що полягає у моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, що  вплинуло на його звичний спосіб життя. 
Разом з тим, при визначенні належного розміру відшкодування завданої моральної шкоди судом не враховано, що посилання ОСОБА_8 на заподіяння внаслідок моральних переживань шкоди здоров`ю не підтверджено достатніми та допустимими доказами.
Так, матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування причинного зв`язку між притягнення позивача до адміністративної відповідальності та погіршенням стану його здоров`я.
Наданий позивачем консультативний висновок Хмельницького обласного кардіодиспансеру не є достатнім доказом на підтвердження зазначених обставин. 
Відтак з врахуванням вимог розумності та справедливості відшкодування позивачу моральної шкоди у 1000 грн. є належним та достатнім для її покриття. 
Суд також правильно констатував відсутність будь-яких доказів заподіяння позивачу майнової шкоди, відтак обґрунтовано відмовив у її відшкодуванні.
Крім того, суд першої інстанції, вказавши про наявність підстав для відшкодування шкоди державою, в резолютивній частині рішення помилково стягнув кошти з відповідного рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 , що не є списанням коштів з Державного бюджету України. 
Так, рахунки Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області використовуються для забезпечення його діяльності.
При цьому управління не наділене повноваженнями щодо безспірного списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів або боржників» безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду здійснює Державна казначейська служба України. 
З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1  1000 грн. відшкодування моральної шкоди. В решті позову слід відмовити.
Пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги слід компенсувати за рахунок держави на користь Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області по 1135,08 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області задовольнити частково.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
 
Стягнути з Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, код ЄДРПОУ 37567646) за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1  (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1000 грн. відшкодування моральної шкоди. 
В решті позову відмовити. 
Компенсувати за рахунок держави Головному управлінню Національної поліції в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, код ЄДРПОУ 40108824) 1135,08 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги. 
Компенсувати за рахунок держави Головному управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Свободи, 70 код ЄДРПОУ 37971775) 1135,08 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 10 березня 2021 року.

Судді                  Л.М. Грох
Р.С. Гринчук

                       А.М. Костенко