ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року	Львів	Справа № 380/5661/20 пров. № А/857/14895/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Большакової О.О., Качмара В.Я.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Кам`янка-Бузького району Львівської області на рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 380/5661/20 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Кам`янка-Бузького району Львівської області   про зупинення експлуатації будівель (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Гулкевич І.З. в м. Львові Львівської області 21.10.2020 року), -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (далі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів – дошкільний навчальний заклад Кам`янка-Бузького району Львівської області» (далі - відповідач) про зупинення експлуатації будівель.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду  від 21 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Застосовано до Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів – дошкільний навчальний заклад Кам`янка-Бузького району Львівської області» (80451, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Стрептів, ЄДРПОУ 22359049) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у виді зупинення експлуатації двох будівель Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів – дошкільний навчальний заклад Кам`янка-Бузького району Львівської області» до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що після проведення позивачем планової перевірки відповідачем усунуто більшість порушень із тих, що зафіксовані в акті перевірки, а ті порушення, які залишились неусунутими, не створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей. Тому відсутні підстави для застосування заходів реагування до відповідача у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень.
Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справа відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 21.08.2019 позивачем винесено припис № 171 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідачу та вручено директору ОСОБА_1 , оскільки у період з 05.08.2019 по 16.08.2019 проведено у відповідача позапланову перевірку території, будівлі та приміщень Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів – дошкільний навчальний заклад» та виявлено порушення.
Згідно з наказом (з основної діяльності) від 11.12.2019 № 337 ГУ ДСНС у Львівській області вирішило провести позапланові перевірки додержання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки закладів, установ та організацій з масовим перебуванням людей відповідно до графіку, що додається.
У вказаному графіку у р. 842 передбачено проведення перевірки у Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів – дошкільний навчальний заклад» у період з 24.02-06.03.2020.
За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки складено акт від 06.03.2020 № 44.
Вказаним актом зафіксовано порушення вимог законодавства:
-          п. 2.5 р. 3 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 року № 1417 (далі – ППБУ) – дерев`яні конструкції горища не оброблені вогнезахисними засобами, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 2.37 р. 3 ППБУ – не демонтовано виступ порогу на вхідних дверях, який перешкоджає вільній евакуації людей; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 1.21 р. 4 ППБУ – не надано акт перевірки захисту будівлі навчально-виховного комплексу від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 1.2 р. 5 ППБУ – приміщення навчально-виховного комплексу не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до вимог (системою пожежної сигналізації, системою передавання тривожних сповіщень, системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 2.23, 2.26 р. 3, п. 1.4 р. 6 ППБУ – з приміщення другого поверху навчально-виховного комплексу не влаштовано другий евакуаційний вихід; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 2.31 р. 3 ППБУ – сходові клітки, коридори, проходи та інші евакуаційні шляхи евакуації не забезпечено евакуаційним освітленням; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 3.11 р. 5 ППБУ – територія навчально-виховного комплексу не забезпечена спеціальним пожежним щитом; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 2.3 р. 3  ППБУ – дозволяється зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (двері виходу на горище); ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 1.16 р. 4 ППБУ – електрощитки не оснащені схемами підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарату захисту; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 1.18 р. 4 ППБУ – в приміщенні котельні дозволяється підвішування лампочки безпосередньо на струмопроводі; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 1.6 р. 4 ППБУ – з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в приміщенні котельні не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 2.22 р. 3 ППБУ – будівлю не забезпечено адресним вказівником (назва вулиці, номер будинку), встановленим на фасаді будівлі або інших видних місцях із освітленням у темний час доби; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 1.21 р. 4 ППБУ – захист будівлі котельні не забезпечено пристроєм від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно вимог; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 2.9 р. 3 ППБУ – для приміщення котельної не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б.В.1.1-36:2016; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 3.6 р. 5 ППБУ – приміщення комп`ютерного класу не забезпечено вуглекислотним вогнегасником; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
-          п. 2.37 р. 3 ППБУ – допускається улаштування виступу на шляху евакуації з другого евакуаційного виходу; ризик настання негативних наслідків: пожежа;
Директор навчального закладу ознайомився з вказаним актом, отримав його примірник, застережень стосовно такого не висловив.
27.02.2020 та 28.02.2020 посадовими особами позивача винесено:
- протокол ЛВ № 014698 про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 188-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а 28.02.2020 року – постанову ЛВ № 014064 про накладення адміністративного стягнення на керівника відповідача у вигляді штрафу.
Вказаний штраф оплачено керівником відповідача, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією квитанції.
У приписі від 21.08.2019 у розділі «Результати перевірки виконання припису» проставлено відмітку про проведення перевірки 27.02.2020 та зафіковано невиконання вимог п. п. 1, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10.
Зазначаючи, що при експлуатації будівлі Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів – дошкільний навчальний заклад Кам`янка-Бузького району Львівської області» вже не вперше виявлено грубі та численні недотримання вимог пожежної та техногенної безпеки згідно зі ст. 70 Кодексу Цивільного захисту України та вважаючи, що вказане є підставою для зупинення роботи цього об`єкта, позивач на виконання його повноважень звернувся до суду із цим позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.
Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу цивільного захисту України, Закону України від 5.04.2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі – Закон № 877-V), ППБУ.
Закон № 877-V визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
У відповідності до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
Державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, що передбачено ч. 1 ст. 3 Закону № 877-V.
Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно зі змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 (далі – Положення № 1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
Згідно до п. 4 Розділу І ППБУ пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
Правилами ч. 1 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в областях.
Приписами п. 3 Положення № 1052 визначено, що основними завданнями ДСНС є: реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності: здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V зазначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Згідно підпункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Частиною другою статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.
Підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів передбачені частиною першою статті 70 Кодексу цивільного захисту України та полягають у:
1) недотриманні вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушенні вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійсненні заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутності на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідності кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушенні правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутності або непридатності до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутності на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовності до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовності до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведенні робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Визначення небезпечного чинника міститься у пункті 26 статті 2 Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Відповідачем зміст виявлених та відображених у акті перевірки порушень не заперечувався, пояснення не надавалися.
Порушення законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, виявлені у всіх будівлях відповідача, безумовно створюють загрозу для життя і здоров`я працівників, дітей, що можуть там перебувати. Продовження експлуатації будівель відповідача без усунення порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки становить загрозу виникнення пожежі та в подальшому перешкоджатиме її гасінню і евакуації людей.
Судом першої інстанції належним чином оцінені всі виявлені порушення і на підставі такої оцінки суд попередньої інстанції дійшов вірного висновку, що такі порушення кожне окремо і в цілому можуть призвести до отримання травм, загибелі людей та значних матеріальних втрат.
Щодо покликання апелянта на те, що ним були усунені виявлені порушення, що підтверджується договорами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема договір № 001/01-21 купівлі-продажу протипожежних дверей та люків;  договір № 13/21 про надання послуг з визначення категорій приміщень з пожежної та вибухопожежної небезпеки за кодом ДК 021:2015:71310000-4; договір № 12/21 про надання послуг з влаштування системи евакуаційного освітлення, за ДК 021:2015-45310000-3 Електромонтажні роботи; договір № 11/21 по наданню послуг з вогнезахисту дерев`яних конструкцій, за ДК 021:2015-45343100-4 роботи із забезпеченні вогезахисту, безпідставні, оскільки до жодного вказаного договору відповідачем не надану акту виконаних робіт.
Також апелянт зазначає, що ним було усунено наступні порушення:
-          Демонтовано виступ порогу на вхідних дверях, який перешкоджав вільній евакуації людей;
-          електрошитки оснащені схемами підключення споживачів з пояснювальними написами і вказанні значенням, номінального струму апарату захисту; 
-          у приміщенні котельні лампочка закрита плафоном;
-          з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в приміщенні котельні здійснено за допомогою опресування;
-          будівлю забезпечено адресним вказівником (назва, вулиці, номер будинку), встановленим на фасад будівлі із освітленням у темний час доби;
-          приміщення комп`ютерного класу забезпечено вуглекислотним вогнегасником;
-          закрито виступ на шляху евакуації з другого евакуаційного виходу;
-          територія навчально-виховного комплексу забезпечена спеціальним пожежним щитом:
Однак, на підтвердження вищенаведеного апелянтом не надано жодних доказів, а тому такі твердження судом до уваги не беруться.
Також апеляційний суд зазначає, що належним та допустимим доказом усунення порушень є складений органом контролю акт перевірки.
Відповідач не наділений повноваженнями органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які в свою чергу, є дискреційними, а тому не може надавати оцінку якості виконаних та усунутих ним порушень.
Крім того, приписами частини першої статті 6 Закону № 877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).
Відтак, належним доказом усунення зафіксованих в акті перевірки від 06.03.2020 № 48 порушень можуть бути результати повторної перевірки органом ДСНС, а отже відповідач повинен був звернутись до позивача із заявою про проведення перевірки щодо такого усунення. Однак, відповідач не надав суду відомостей на предмет звернення до позивача з відповідною заявою про проведення перевірки факту усунення виявлених порушень.
Таким чином, відповідачем не усунуто усіх виявлених в ході позапланової перевірки порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Доказів протилежного відповідач до суду не надав.
Отже, наявність порушень відповідачем вимог чинного законодавства України у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, відповідачем фактично не заперечується, а доводи останнього про усунення окремих порушень на момент розгляду справи, не свідчить про усунення таких в повному обсязі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 810/1820/18.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що неналежним є спосіб усунення порушень, викладений у вимогах позивача, оскільки опечатування приміщення та відімкнення від джерел електроживлення не передбачено вимогами Закону та створює пряму перешкоду для усунення виявлених під час перевірки порушень, оскільки за відсутності доступу до приміщень та відсутності електроживлення відповідач не зможе виконати роботи із усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції обґрунтуваннями, викладеними вище в даній постанові.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає частково.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:
1) справу розглянуто неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;
4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;
5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;
6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;
7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Оскільки як зазначалося вище, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необхідність зміни резолютивної частини рішення суду першої інстанції, вказане рішення підлягає зміні.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Кам`янка-Бузького району Львівської області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 21 жовтня 2020 року  у справі № 380/5661/20 змінити, виклавши його резолютивну частину наступним чином:
«Застосувати до Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів – дошкільний навчальний заклад Кам`янка-Бузького району Львівської області» (80451, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Стрептів, ЄДРПОУ 22359049) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у виді зупинення експлуатації двох будівель Стрептівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів – дошкільний навчальний заклад Кам`янка-Бузького району Львівської області» до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки».
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар