ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18360/18                                                                      Суддя першої інстанції: Катющенко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 березня 2021 року                                                                                     м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                       - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2021 року про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року, було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та стягнуто з Головного управління ДФС у м. Києві на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 18 травня 2017 року по 25 вересня 2018 року в розмірі 75803 грн 79 коп. з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.
ОСОБА_1 08 вересня 2020 року отримала виконавчий листа для звернення рішення суду від 23 березня 2020 року до примусового виконання. 
У листопаді 2020 року Головне управління ДФС у м. Києві звернулося до суду із клопотанням про заміну сторони виконавчого провадження. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2021 року вказану заяву було задоволено та замінено боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 640/18360/18 від 17 липня 2020 року з Головного управління ДФС у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що внаслідок реорганізації органів ДПС України відбулася передача адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого. Натомість спірні відносини і обов`язок боржника як роботодавця по відновленню прав конкретного працівника не стосуються фактичного переходу адміністративної компетенції (функцій) Державної фіскальної служби України (Головне управління ДФС у м. Києві) до Державної податкової служби України (Головне управління ДПС у м. Києві), тому публічне (компентенційне) правонаступництво між вказаними органами не має правового значення для вирішення судом питання про заміну боржника по виконавчому провадженню у справі № 640/18360/18. Скаржник наголошує на тому, що відповідач у справі не вибув, адже запис про припинення Головного управління ДФС у м. Києві як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесений. 
Головне управління ДФС у м. Києві подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення юридичної особи, яка припинила виконувати публічні функції. 
Скаржник також подав клопотання про приєднання до матеріалів справи постанови Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18 та врахувати викладену в ньому позицію при винесенні рішення.
Від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві не надходив. 
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2021 року - скасувати та відмовити у задоволенні заяви Головного управління ДФС у м. Києві, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Приймаючи рішення про задоволення заяви Головного управління ДФС у м. Києві, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» було утворено Головне управління ДПС у м. Києві та реорганізовано Головне управління ДФС у м. Києві шляхом приєднання до Головного управління ДПС у м. Києві, що є достатньою підставою для заміни боржника у виконавчому провадженні.
Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Такі ж підстави для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником визначені в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». 
Згідно з ч. 4 ст. 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Боржником у виконавчому листі, що виданий на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року, було зазначене Головне управління ДФС у м. Києві, яке виступало відповідачем у справі № 640/18360/18 за позовом ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. 
Звертаючись до суду із клопотанням про заміну боржника у виконавчому провадженні, Головне управління ДФС у м. Києві вказувало на те, що воно вибуло зі спірних правовідносин у зв`язку з передачею функцій і повноваження Головному управлінню ДПС у м. Києві на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» та від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р «Питання державної податкової служби». 
Надаючи оцінку вказаним доводам заявника, колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 було вирішено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та додатком 1 до вказаної постанови були утворені територіальні органи Державної податкової служби як юридичні особи публічного права, зокрема і Головне управління ДПС у м. Києві. 
Одночасно п. 2 та додатком 2 до зазначеної постанови було вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби, зокрема Головне управління ДФС у м. Києві було реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління ДПС у м. Києві.
Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби  та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до  Кримінального процесуального кодексу України.
У свою чергу п. 4 вказаної постанови було визначено, що територіальні органи Державної податкової служби є правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.
Наказом від 29 серпня 2019 року № 43 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у м. Києві» було вирішено розпочати виконання Головним управлінням ДПС у м. Києві функцій і повноважень Головного управління ДФС у м. Києві.
Разом з тим Головне управління ДФС у м. Києві, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не припинене як юридична особа. 
Відповідно до ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Згідно з ч. 2 ст. 107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.
Отже, з прийняттям наказу від 29 серпня 2019 року № 43 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у м. Києві» заявник розпочав виконувати функції та повноваження Головного управління ДФС у м. Києві, як це передбачено п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537. 
Натомість повноважень правонаступника майна Головного управління ДФС у м. Києві, відповідно до п. 4 вказаної постанови, заявник набуде після складення та затвердження передавального акту за правилами ст. 107 Цивільного кодексу України.
Відомості про складення такого документа заявником не повідомлялися та у матеріалах справи відсутні.  
Колегія суддів враховує, що примусове виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року не передбачає вчинення Головним управлінням ДФС у м. Києві дій, пов`язаних із реалізацією державної податкової політики чи державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Як раніше зазначалося, вказаним судовим рішенням було стягнуто з Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що Головне управління ДФС у м. Києві не довело наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження, а суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви. 
Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18. У вказаній справі також розглядалося питання щодо заміни боржника у виконавчому провадження з примусового виконання рішення у справі, в якій спір виник у відносинах публічної служби і стосувався стягнення заборгованості. Враховуючи, що зобов`язання, що випливає з рішення суду, не стосувалося публічно-владних функцій, що були передані ДПС України, і на момент вирішення судами питання про заміну боржника до Реєстру не був унесений запис про припинення ДФС України як боржника за вказаним рішенням суду, Верховний Суд визнав висновок судів попередніх інстанцій про вибуття ДФС України і наявність підстав для її заміни на ДПС України передчасним. 
З огляду на викладене колегія суддів прийшла до висновку про те, що заява Головного управління ДФС у м. Києві про заміну боржника у виконавчому провадженні не підлягає задоволенню.
Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 18 січня 2021 року та є підставою для її скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення без додержання норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2021 року - скасувати та відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити. 
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2021 року - скасувати. 
У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

          Суддя-доповідач                                                                      А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            В.В. Файдюк    

                                                                                                    Є.В. Чаку