ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 лютого 2021 року 
м. Київ
 
справа № 2-237/2008
провадження № 61-8541св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Крата В. І.
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - державне підприємство «Машинобудівний завод «Оризон»,
залучена особа на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Технокомплекс»,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Технокомплекс» на ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року та на постанову апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року в складі колегії суддів Храпка В. Д., Нерушак Л. В., Фетісової Т. Л.,
 
ВСТАНОВИВ :
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДП «Машинобудівний завод «Оризон» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та зобов`язання здійснити певні дії.
 
Позов мотивовано тим, що 20 грудня 2007 року між ним та ДП «Машинобудівний завод «Оризон» укладено договір купівлі-продажу, згідно з умовами якого він придбав у відповідача овочеву базу та холодильник овочевої бази по АДРЕСА_1 . Зазначав, що договір було укладено у письмовій формі з дотриманням положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Пунктом 3.1 зазначеного договору передбачено, що відповідач зобов`язаний передати товар, підготувати необхідні документі для переоформлення землі. Остаточний розрахунок повинен був проведений не пізніше 01 квітня 2008 року. 
 
Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки, покладені на нього умовами договору, позивач просив визнати договір дійсним та зобов`язати відповідача здійснити дії, направлені на виконання обов`язків згідно з умовами договору, передати йому товар згідно з актом, підготувати і передати інвентарні справи на товар та документи, необхідні для оформлення права користування земельною ділянкою.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у складі судді Гудзюк І. В. від 07 березня 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено.
 
Визнано дійсним договір купівлі-продажу, за яким 20 грудня 2007 року ДП «Машинобудівний завод «Оризон» м. Сміла продало, а ОСОБА_1 купив товар, яким є овочева база та холодильник овочевої бази, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на овочеву базу та холодильник овочевої бази, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх істотних його умов, а також відбулося часткове виконання договору, однак відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, а тому є всі підстави, передбачені статтею 220 ЦК України, для визнання цього договору дійсним та визнання за позивачем права власності на предмет договору.
 
Справа розглядалася судами неодноразово: 
- ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2016 року поновлено ДП «Машинобудівний завод «Оризон» строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відкрито апеляційне провадження;
- рішенням апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2016 року апеляційну скаргу ДП «Машинобудівний завод «Оризон» задоволено, рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2008 року скасовано та ухвалено нове рішення про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення; 
- ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 01 листопада 2017 року касаційну скаргу ТОВ «Фірма «Технокомплекс» задоволено, рішенням апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2016 року скасовано і направлено справу на новий розгляд до апеляційного суду. Касаційний суд виходив із того, що апеляційний суд, поновлюючи відповідачу строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції через вісім років, не навів відповідного обгрунтування у своїй ухвалі; 
- постановою апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року апеляційну скаргу ДП «Машинобудівний завод «Оризон» задоволено, рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2008 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апеляційний суд виходив із того, що ухвалою апеляційного суду від 09 листопада 2016 року ДП «Машинобудівний завод «Оризон» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, і така ухвала в касаційному порядку не скасована, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішується під час відкриття провадження, а тому апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати це питання під час повторного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції; 
- постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 16 січня 2019 року касаційну скаргу ТОВ «Фірма «Технокомплекс» задоволено частково, постанову апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постанова касаційного суду мотивована тим, що апеляційний суд не залучив до участі у справі нового власника спірного майна, чим порушив положення статті 55 ЦПК України. 
 
Ухвалою апеляційногосуду від 05 березня 2019 року до участі в справі залучено ТОВ «Фірма «Технокомплекс».
 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень апеляційного суду
 
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року в задоволенні клопотання ТОВ «Фірма «Технокомплекс» про відмову від позову відмовлено. Ухвала мотивована тим, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , а тому ТОВ «Фірма «Технокомплекс» не має права на відмову від поданого іншою особою позову.
 
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року в задоволенні клопотання ТОВ «Фірма «Технокомплекс» про закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю предмета позову відмовлено у зв`язку з безпідставністю заявленого клопотання.
 
Постановою апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року апеляційну скаргу ДП «Машинобудівний завод «Оризон» задоволено, рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2008 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
 
Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що оспорюваний договір купівлі-продажу є нікчемним у силу закону, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в цій справі.
 
Аргументи учасників справи
 
26 квітня 2019 року представник ТОВ «Фірма «Технокомплекс» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року та на постанову апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року.
 
У касаційній скарзі представник ТОВ «Фірма «Технокомплекс» просить скасувати оскаржені судові рішення апеляційного суду як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.  
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що: 
- апеляційний суд проігнорував висновки, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 грудня 2016 року з приводу пропуску ДП «Машинобудівний завод «Оризон» строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції;
- прийнята апеляційним судом постанова порушує принцип правової визначеності про право власності ТОВ «Фірма «Технокомплекс»; переглянувши рішення суду першої інстанції через вісім років, суд порушив Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод;
- відмовляючи ТОВ «Фірма «Технокомплекс» в задоволенні клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю предмета позову, апеляційний суд не дав належної оцінки доказам, що підтверджують право власності на нерухоме майно ТОВ «Фірма «Технокомплекс»;
- ТОВ «Фірма «Технокомплекс» залучено до участі у справі на підставі статті 55 ЦПК України  в порядку сингулярного правонаступництва позивача, предмет спору на даний час відсутній, а тому апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви про відмову від позову;
- висновок апеляційного суду про недійсніть спірного правочину суперечить статті 220 ЦК України, оскільки договір купівлі-продажу овочевої бази та холодильника овочевої бази від 20 грудня 2007 року укладені належним чином, що підтверджується актом прийму-передачі товарів. 
 
21 червня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ліквідатора ДП «Машинобудівний завод «Оризон» на касаційну скаргу ТОВ «Фірма «Технокомплекс», у якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову та ухвали апеляційного суду без змін. 
 
Мотивує відзив тим, що: 
- подальша зміна власника спірного нерухомого майна за наступним договором купівлі-продажу не є заміною сторони в зобов`язанні в розумінні статті 512 ЦК України та не є правонаступництвом, а тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі;
- апеляційний суд дійшов вірного висновку, що ухвала апеляційного суду від 09 листопада 2016 року про поновлення строку на апеляційне оскарження в касаційному порядку не скасована, у зв`язку з чим постанова апеляційного суду не може бути скасована з підстав пропуску строку;
- до суду з позовом звернувся ОСОБА_1 , а не ТОВ «Фірма «Технокомплекс», а тому підстав для задоволення заяви про відмову від позову немає;
- за спірним договором продане нерухоме майно (капітальні будівлі), а не товар, а тому право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації, у зв`язку з чим висновок апеляційного суду про те, що спірний правочин є неукладеним, відповідає вимогам статей 640, 657 ЦК України. 
 
05 липня 2019 року до Верховного Суду надійшло заперечення ТОВ «Фірма «Технокомплекс» на відзив ДП «Машинобудівний завод «Оризон» у якому товариство заперечує проти вимог викладених у відзиві та просить касаційну скаргу задовольнити. 
 
Рух справи 
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року касаційне провадження в справі зупинене до закінчення розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 521/2816/15 за позовом ОСОБА_3 до Польських авіаліній ЛОТ Polskie Linie Lotnicze LOT S.A., ТОВ «Кристал Тур» про відшкодування вартості авіаквитків, інфляційних втрат і моральної шкоди.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2021 року поновлено касаційне провадження у даній справі. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Апеляційний суд установив, що 20 грудня 2007 року між ДП «Машинобудівний завод «Оризон» і ОСОБА_1 укладений письмовий договір, відповідно до умов якого підприємство продало позивачеві нерухоме майно, а саме овочеву базу та холодильник овочевої бази, які знаходяться на балансі підприємства та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до пункту 3.1 договору вартість овочевої бази становить 274 680 грн, холодильника овочевої бази - 79 440 грн, у тому числі ПДВ - 13 240 грн, які покупець ОСОБА_1 повинен сплатити не пізніше 01 квітня 2008 року.
 
Договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений.
 
Відповідно до пункту 1.1 Статуту ДП «Машинобудівний завод «Оризон», затвердженого наказом Мінпромполітики України від 03 квітня 2007 року №143, підприємство є юридичною особою, засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства промислової політики.
 
27 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (овочева база) та холодильника овочевої бази
 
18 лютого 2010 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Фірма «Технокомплекс» укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (овочевої бази) та холодильника овочевої бази.
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що:
«вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року)»;
«одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року)».
 
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2008 року ухвалене 07 березня 2008 року. 
 
З апеляційною скаргою на вказане рішення ДП «Машинобудівний завод «Оризон» звернулося 30 вересня 2016 року.
 
Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України (тут і далі в редакції на час вчинення процесуальних дій) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
 
Згідно з абзацами першим і другим частини третьої статті 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
 
При зверненні з апеляційною скаргою на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2008 року ДП «Машинобудівний завод «Оризон» посилався на те, що строк на апеляційне оскарження цього рішення пропущений з поважних причин, оскільки у період з 2008 року по серпень 2016 року посадові особи ДП «Машинобудівний завод «Оризон» неналежно виконували свої посадові обов`язки, не передавали документи з питань фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливило вчасно оскаржити незаконне рішення суду першої інстанції. Ліквідатор ДП «Машинобудівний завод «Оризон» Назаренко С. А. ознайомився з рішенням суду першої інстанції 08 вересня 2016 року та у передбаченому законом порядку подав апеляційну скаргу на нього. 
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ДП «Машинобудівний завод «Оризон» залишено без руху з підстав того, що з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції представник відповідача ознайомився 08 вересня 2016 року, а апеляційну скаргу подав 29 вересня 2016 року, тобто після закінчення  десятиденного строку на апеляційне оскарження. 
 
На виконання зазначених вимог ДП «Машинобудівний завод «Оризон»звернулося до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що у вересні 2016 року ліквідатор ДП «Машинобудівний завод «Оризон» ознайомлювався з великою кількістю судових справ, стороною в яких було ДП «Машинобудівний завод «Оризон», та готував більше десяти апеляційних скарг по різних справах; проводив системний аналіз багатьох справ для складення апеляційної скарги у цій справі, що потребувало багато часу, а тому вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними. 
 
Ухвалою апеляційного суду апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2016 року поновлено ДП «Машинобудівний завод «Оризон» строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 07 березня 2008 року та відкрито апеляційне провадження. Мотивів, за яких апеляційний суд уважав наведені представником ДП «Машинобудівний завод «Оризон» обставини поважними причинами пропуску строку, зазначення самих обставин, на які посилався представник ДП «Машинобудівний завод «Оризон» ухвала апеляційного суду не містить. 
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 521/2816/15-ц (провадження                                     № 61-14230сво18) вказано, «що тлумачення норм національного законодавства, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження».
 
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2008 року у цій справі, апеляційний суд не навів мотивів, за яких апеляційний суд уважав наведені відповідачем обставини поважними причинами пропуску строку, не зазначив обставин, на які в обґрунтування своїх вимог про поновлення строку посилався ліквідатор ДП «Машинобудівний завод «Оризон». Сама по собі вказівка про наявність поважних причин для поновлення строку не є належним мотивуванням для поновлення такого строку. 
 
Апеляційний суд не навів відповідного обґрунтуваннятій обставині, що у судовому засіданні 07 березня 2008 року під час проголошення рішення суду першої інстанції був присутній представник відповідача ДП «Машинобудівний завод «Оризон», а також що 24 березня 2009 року з матеріалами справи ознайомлювався в.о. директора ДП «Машинобудівний завод «Оризон» В. І. Мінко.
 
Зазначене є підставою для скасування як оскарженої постанови апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року, так і ухвали апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2016 року про поновлення строку, на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відкриття апеляційного провадження у цій справі. 
 
Доводи касаційної скарги про скасування ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, не заслуговують на увагу. Апеляційний суд правильно встановив, що право власності на овочеву базу і холодильник овочевої бази оспорюється сторонами і невизначеність у праві власності на це майно не дає підстав вважати про відсутність предмета спору у цій справі. 
 
Не заслуговують на увагу аргументи касаційної скарги про скасування ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про відмову від позову.
 
У цій справі ТОВ «Фірма «Технокомплекс» є останнім власником майна право на яке у судовому порядку захищає ОСОБА_1 , як сторона договору шляхом визнання договору купівлі-продажу цього майна дійсним. ТОВ «Фірма «Технокомплекс», хоча і є власником майна - предмету спору, не є позивачем у справі, а тому не наділено правом відмови від позову. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Аргументи касаційної скарги про скасування ухвал апеляційного суду від 28 березня 2019 року не дають підстав для висновку, що вони постановлені без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу в цій частині слід залишити без задоволення, а ухвали апеляційного суду без змін.
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що апеляційний суд вирішив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржена постанова апеляційного суду та ухвала про поновлення строку на апеляційне оскарження скасуванню з передачею справи для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. 
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Технокомплекс» задовольнити частково.
 
Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про відмову від позову, залишити без змін. 
 
Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2016 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року скасувати.
 
Передати справу № 2-327/200 до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала апеляційного суду Черкаської області від 09 листопада 2016 року та постанова апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2019 року, втрачають законну силу.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді                                                                                                  Н. О. Антоненко
 
                                                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                                            М. М. Русинчук
 
Є. В. Краснощоков