КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа №761/27811/20
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/2134/2021                                                                        
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                                     
                                    судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                    суддів                                  Немировської О.В., Семенюк Т.А.
 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 8 грудня 2020 року (суддя Сіромашенко Н.В.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити певні дії,
 
встановив:
 
у вересні 2020р. позивач через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій ПрАТ «Київстар» щодо ненадання відповіді на його звернення від 24 липня 2020 року; зобов`язання ПрАТ «Київстар» розглянути його звернення від 24 липня 2020 року в установленому законом порядку; стягнення моральної шкоди у розмірі 25 000грн та судових витрат.
            Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху з визначенням строку для усунення її недоліків.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 8 грудня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу судді скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Позивач посилається на порушення судом норм процесуального права та не врахування того, що він 23 вересня 2020р. направив на електронну адресу суду заяву про виконання ухвали від 14 вересня 2020 року.
Також позивач зазначає, що повернення позовної заяви обмежує йому доступ до суду.
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не поданий.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Залишаючи позовну заяву без руху, в ухвалі від 14 вересня 2020 року суддя зазначив, що оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала функціонувати у судах України, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі, тому до позовної заяви 

необхідно додати її копії з додатками відповідно до кількості учасників справи.
Копія ухвали судді отримана позивачем 28 вересня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (с.с.30).
Повертаючи позовну заяву, суддя першої інстанції виходив з того, що у визначений строк позивачем не були усунені недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі від 14 вересня 2020 року.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він не грунтується на нормах процесуального права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, пропорційність, забезпечення права на апеляційний перегляд справи (частина третя статті 2 ЦПК України).
Вимоги до форми і змісту позовної заяви визначені статтею 175 ЦПК України, відповідно до якої, зокрема, позовна заява подається у письмовій формі.
Частинами 5-7 статті 43 ЦПК України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним, суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 520/20958/18.
Згідно з положеннями частини третьої статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Разом з тим, згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у тексті Закону слова (назва) «Єдина судова інформаційна (автоматизована) система», «автоматизована система» у всіх відмінках (випадках) буде замінено словами «Єдина судова інформаційно-телекомунікацій-
                                                                                   
на система» у відповідному відмінку.
Відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису, якщо інше не визначено цим Кодексом.
У пункті 15.15 частини першої розділу VIIІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» № 229 (6984) 01 грудня 2018 року.
У подальшому у газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС) Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «ГолосУкраїни» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року).
Разом з тим, наказом Державної судової адміністрації України № 628 від 22 грудня 2018 року «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).
Відповідно до пункту 2 цього наказу місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми «Електронний суд» слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми «Електронний суд» (далі - Положення № 30).
Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня    2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема «Електронний суд»), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.
Згідно пункту 3 розділу ХІ Положення № 30 особи, за допомогою зареєстрованого електронного кабінету формують проекти (створюють шляхом заповнення відповідних форм, редагують, долучають), підписують та подають до суду і органів системи правосуддя електронні запити, скарги, пропозиції та інші непроцесуальні звернення, що стосуються діяльності таких органів, а також отримують відповідь на них.
Із урахуванням зазначеного, з 22 грудня 2018 року отримані місцевими судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.
Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року  у справі № 640/1374/19.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою. Документ сформований і поданий до суду у підсистемі «Електронний суд» 05 вересня 2020 року.
Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та 

копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Залишаючи позовну заяву без руху та зазначаючи про необхідність надання її копії відповідно до кількості учасників справи, суддя першої інстанції не звернув уваги на те, що позовну заяву було подано через підсистему «Електронний суд», а тому відповідно до положень ст. 43 ЦПК України учасник справи звільняється від обов`язку подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи. У такому випадку копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд.
За таких обставин висновки суду першої інстанції про невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України не відповідають вищезазначеним нормам процесуального права та не враховують правові висновки Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення позивачу позовної заяви постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 8 грудня 2020 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити певні дії направити до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач                                                          І.М. Рейнарт  

Судді                                                                             О.В. Немировська 

                                                                                       Т.А. Семенюк