Ухвала
 
15 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 607/13901/13-ц
провадження № 61-4977ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області рішенням                            від 06 листопада 2013 року позов задовольнив. В рахунок погашення заборгованості за кредитною угодою від 13 липня 2005 року № 18105К15/2102, кредитною угодою від 13 липня 2005 року № 6605К48, кредитним договором від 19 липня 2006 року       № 6606К35, кредитним договором від 27 липня 2006 року  № 6606К38, кредитним договором від 06 вересня 2006 року № 6606К44, кредитним договором                                від 05 листопада 2007 року № 6607К23, кредитним договором від 01 червня                    2009 року № 6609К5, кредитним договором  від 01 липня 2009 року № 6609К9 в сумі 197 504 593,91 грн, звернув стягнення на предмет застави за договором застави                від 24 листопада 2009 року № 6609Z29, заставною вартістю 3 000 грн, а саме на: належну ОСОБА_2 частку в статутному фонді Приватного підприємства «Продекспорт» в розмірі 60 %; належну ОСОБА_3 частку в статутному фонді Приватного підприємства «Продекспорт» в розмірі 30 %; належну ОСОБА_1 частку в статутному фонді Приватного підприємства «Продекспорт» в розмірі 10 %.
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2013 року. 
 
Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 03 грудня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                                від 06 листопада 2013 року.
 
У січні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Агро-Продукт» звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2013 року.
 
Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 06 березня 2020 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада              2013 року повернув заявнику.
 
13 березня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Агро-Продукт» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 06 березня 2020 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 06 березня 2020 року та витребувано цивільну справу № 607/13901/13-ц з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
 
02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження ухвали Тернопільського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику слід було надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка мотивована тим, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду від 03 грудня 2019 року постановлено без його участі, а отримав він її лише простим поштовим відправленням 04 вересня   2020 року на четверту його заяву від 26 серпня 2020 року. Враховуючи те, що матеріали справи були надіслані до суду касаційної інстанції, то він не може ознайомитись з матеріалами справи у тому числі з відповіддю від 28 лютого               2020 року на його запит від 21 лютого 2020 року та перевірити наявність доказів надсилання такої відповіді. При цьому на заяви від 21 лютого 2020 року та 29 травня 2020 року судом апеляційної інстанції відповіді не було надано, а до відповіді                     від 19 серпня 2020 року за № 01-17/216/2020 на заяву від 13 серпня 2020 року апеляційний суд не надав ухвали від 03 грудня 2019 року, хоча він просив надати результати розгляду його апеляційної скарги. Вважає, що подання заяв                          від 21 лютого 2020 року, 29 травня 2020 року, 13 серпня 2020 року та 26 серпня                   2020 року свідчить, що він цікавився рухом справи.
 
На підтвердження наведеного заявником надано відповідні докази, а саме: копії заяв від 21 лютого 2020 року, 29 травня 2020 року, 13 серпня 2020 року та                   від 26 серпня 2020 року, в яких ОСОБА_1 просить повідомити про результати розгляду його апеляційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду                             від 06 листопада 2013 року; копію листа Тернопільського апеляційного суду                       від 19 серпня 2020 року № 01-17/216/2020, з якої вбачається, що ухвалою                       від 03 грудня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , при цьому суд апеляційної інстанції не надіслав оскаржувану ухвалу суду від 03 грудня 2019 року; копію листа Тернопільського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року від 01 вересня                         № 01-17/224/2020 про направлення ОСОБА_1 копії ухвали Тернопільського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року та копію поштового конверту.
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 03 грудня 2019 року заявник отримав             04 вересня 2020 року.
 
ОСОБА_1 в касаційній скарзі, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, містить обґрунтування того, в чому полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права.
 
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Тернопільського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                           В. С. Жданова
            
                                                                                                           Є. В. Коротенко