УХВАЛА
08 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 360/1627/17
провадження № 61-6638св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,  
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до міськрайонного управління Держгеокадастру у Бородянському районі та м. Буча Київської області, Луб`янської сільської ради Бородянського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання рішення сільської ради та свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Слюсар Т. А., Волошиної В. М., Панченка М. М. від 27 лютого 2019 року,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суд із позовом до Міськрайонного управління Держгеокадастру у Бородянському районі та 
м. Буча Київської області, Луб`янської сільської ради Бородянського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання рішення сільської ради та свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсними.
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 03 жовтня 2018 року позов  ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення восьмої сесії шостого скликання Лубенської сільської ради Бородянського району Київської області від 30 грудня 2011 року про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення Державного акту на право власності на землю та передачу йому в приватну власність земельної ділянки площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 .
Визнано протиправним та скасовано рішення двадцять дев`ятої сесії шостого скликання Луб`янської сільської ради Бородянського району Київської області від 08 травня 2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства в с. Луб`янка Бородянського району Київської області, кадастровий номер 3221084001:01:011:0102.
Визнано недійсним свідоцтво від 26 червня 2015 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,22 га, кадастровий номер 3221084001:01:011:0102, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Луб`янка Бородянського району Київської області.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 640,00 грн, на відшкодування витрат на правничу допомогу 4 000,00 грн та на відшкодування витрат по оплаті судової земельно-технічної експертизи 17 900,00 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 04 березня 2019 року про виправлення описи, апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Бородянського районного суду Київської області від 03 жовтня 
2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні  позову ОСОБА_1 відмовлено.
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження к даній справі та витребувано з Бородянського районного суду Київської області матеріали цивільної справи № 360/1627/17.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 
2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Підстави для виклику сторін відсутні.
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за позовом ОСОБА_1 до міськрайонного управління Держгеокадастру у Бородянському районі та м. Буча Київської області, Луб`янської сільської ради Бородянського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання рішення сільської ради та свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Слюсар Т. А., Волошиної В. М., Панченка М. М. від 27 лютого 2019 року, призначити до судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                       М. Є. Червинська
 
                                                                                                             С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                             В. М. Коротун