УХВАЛА

03 лютого 2021 року 
м. Київ
Справа №  916/939/15-г 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого, Банаська О.О., Пєскова В.Г.,
розглянув касаційні скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланжерон і К» арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича та Товариства з обмеженою відповідальністю     «Глассрайз»
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 
у справі №     916/939/15-г
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глассрайз» 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланжерон і К» 
про визнання боржника банкрутом.
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2015 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛАССРАЙЗ" (далі - ТОВ "Глассрайз") порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланжерон і К" (далі - ТОВ "Ланжерон і К", боржник). 
Провадження у справі перебуває  на стадії ліквідаційної процедури.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2018, яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 11.10.2019 заяву ТОВ "Глассрайз" в порядку статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про визнання недійсним договору купівлі-продажу рухомого майна боржника задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу рухомого майна від 29.12.2014, укладений між ПАТ "Златобанк" від імені боржника ТОВ "Ланжерон і К" та Фермерським господарством "Агрохолдинг - 2007" (далі -  ФГ "Агрохолдинг 2007"), зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковою Ю. В. у реєстрі за №2147.
13.01.2020 ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. звернувся до суду із заявою в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства про відшкодування вартості майна про  стягнення з ФГ "Агрохолдинг 2007" на користь ТОВ "Ланжерон і К" відшкодування вартості обладнання для виробництва та зберігання вина у кількості 267 одиниць у сумі 18048877,20 грн.
25.03.2020 ліквідатор ТОВ "Ланжерон і К" звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою про накладення арешту на грошові кошти ФГ "Агрохолдинг  2007" у сумі 15    040 731 грн в забезпечення позову (заяви) про відшкодування вартості обладнання.
В обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову зазначав, що не зважаючи на те, що ухвала Господарського суду Одеської області від 27.12.2018 набрала законної сили з моменту проголошення, ФГ "Агрохолдинг  2007" не здійснило жодної дії щодо повернення в ліквідаційну масу ТОВ "Ланжерон і К" обладнання для виробництва та зберігання вина у кількості 267 одиниць, посилався на приховування протягом п`яти років інформації щодо відчуження на користь ТОВ "Шампань України" рухомого майна, договір купівлі-продажу якого був визнаний судом недійсним.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2020 заяву ліквідатора ТОВ "Ланжерон і К" арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про забезпечення вимог задоволено. Накладено арешт на грошові кошти ФГ "Агрохолдинг 2007" у сумі 15  040  731 грн, які знаходяться на рахунках ФГ "Агрохолдинг 2007".
Ухвала обґрунтована тим, що  невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ФГ "Агрохолдинг 2007" може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у даній справі  у випадку задоволення позову. 
При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що факти неодноразового перепродажу спірного майна під час розгляду справи, а також встановлені обставини зловживання ФГ "Агрохолдинг-2007" процесуальними правами, ухилення від вчинення дій, покладених на сторону судом, а також приховування інформації протягом 5-ти років щодо перепродажу спірного рухомого майна є обов`язковими підставами забезпечення вимог.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.03.2020 у справі №      916/939/15-г скасовано та прийнято нове рішення. У задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Ланжерон і К" арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про забезпечення вимог про відшкодування вартості майна відмовлено.
За результатом апеляційного розгляду справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що місцевий господарський суд не здійснив належну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходу забезпечення позову у даній справі, зважаючи на відсутність доказів, які б  свідчили про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.
На думку апеляційного суду, у даному випадку заходи до забезпечення застосовуються по відношенню до особи, яка не є власником спірного майна, що має бути повернуто в ліквідаційну масу банкрута, крім того, неможливість витребування цього майна від його чинних власників судом першої інстанції не встановлювалась та не перевірялась, що порушує визначальний принцип вжиття заходів забезпечення у вигляді дотримання збалансованості і захисту інтересів не тільки заявника, а також інших осіб.
До Верховного Суду з касаційними скаргами звернулися ТОВ    "Глассрайз" та ліквідатор ТОВ "Ланжерон і К" арбітражний керуючий Бєлоусов І.В. , які просять постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 скасувати, ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.03.2020 залишити в силі.
В обґрунтування доводів посилаються на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме статей 86, 136 - 139, 236 ГПК України в частині ігнорування  встановлених судом першої інстанції фактів, не врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладених     у постановах Верховного Суду     від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.02.2020 у справі   № 50/790-43/173,  від 13.06.2018 у справі № 911/3871/17, від 05.08.2019 у справі № 910/16586/18, від 14.08.2019 у справі № 521/8746/18, від 18.05.2020 у справі № 643/5556/14-ц     та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.
ФГ "Агрохолдинг 2007" у відзивах на касаційні скарги ТОВ    "Глассрайз" та ліквідатора ТОВ «Ланжерон і К» арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на  безпідставність та необґрунтованість їх вимог, оскаржувану постанову  Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 залишити без змін.
Під час розгляду матеріалів касаційних скарг встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.12.2020 справу № 914/1096/20 разом із касаційною скаргою ТОВ Науково-виробниче комерційне підприємство "Термінал-ЛТД" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 викладено правову позицію, відповідно до якої критерієм для касаційного оскарження постанов апеляційного суду за наслідками перегляду ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову або про відмову у такому забезпеченні є зміст дій апеляційного суду, а саме те, чи підтримав він висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, або чи забезпечив позов за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні. Якщо на питання відповісти ствердно, то відповідні постанови апеляційного суду можуть бути предметом касаційного оскарження. Тобто, крім ухвали суду апеляційної інстанції про забезпечення позову, у касаційному порядку можна оскаржити ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та постанову апеляційного суду про залишення зазначеної ухвали без змін, а також постанову апеляційного суду про забезпечення позову, прийняту за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні.
Таким чином, досліджуючи питання про можливість касаційного оскарження ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову чи відмову в такому забезпеченні після їх перегляду в апеляційному порядку, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вирішального значення для визначення вказаної можливості є саме зміст дій апеляційного суду, а саме те, чи підтримав він висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, або чи забезпечив позов за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у такому забезпеченні, оскільки пов`язування права на касаційне оскарження постанови апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду ухвали місцевого суду щодо забезпеченням позову, з тим, чи зробив це суд першої інстанції, може на тривалий час позбавити відповідача чи інших осіб, прав, свобод або інтересів яких стосуються вжиті апеляційним судом заходи забезпечення позову (в разі скасування ухвали місцевого суду про відмову в забезпеченні), можливості судового контролю над цією постановою апеляційної інстанції.
При цьому, за висновком Великої Палати Верховного Суду, якщо апеляційний суд погодився з відмовою суду першої інстанції у забезпеченні позову чи скасував вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову, учасник справи, який подавав заяву про вжиття таких заходів до суду першої інстанції, за наявності підстав не позбавлений можливості знову подати відповідну заяву до цього суду.
Разом з тим, на думку колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 914/1096/20, застосування такого підходу до права на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції щодо забезпечення позову після їх перегляду в апеляційному порядку не відповідає духу та змісту статей 255, 287 ГПК України, створює обмеження щодо доступу до правосуддя в частині забезпечення права на касаційне оскарження, в тому числі встановлює додаткові "процесуальні фільтри", не передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
З огляду на необхідність уточнити правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо питання застосування норм чинного процесуального законодавства при визначенні можливості касаційного оскарження ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову чи відмову в такому забезпеченні після їх перегляду в апеляційному порядку, або ухвал апеляційного суду про відмову у забезпеченні позову як складової права особи на доступ до правосуддя справу № 914/1096/20 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвалою від 15.12.2020 Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 914/1096/20 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

ГПК України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду; логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указують на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду, та мають бути враховані колегією суддів, що здійснює касаційний перегляд судових рішень у цій справі в частині піднятих у касаційних скарзі питань.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Таким          чином,  оскільки   предметом   касаційного  перегляду   у   цій    справі № 916/939/15-г є постанова суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у забезпеченні позову після апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову у цій справі, колегія суддів з власної ініціативи дійшла висновку про необхідність  зупинення касаційного провадження у справі до перегляду           Великою           Палатою          Верховного Суду судових рішень у іншій справі № 914/1096/20 щодо вирішення питання можливості касаційного оскарження ухвал суду першої інстанції про забезпечення позову чи відмову в такому забезпеченні після їх перегляду в апеляційному порядку.
Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Провадження у справі № 916/939/15-г за касаційними скаргами ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланжерон і К" арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича та Товариства з обмеженою відповідальністю     "Глассрайз" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №914/1096/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      К.М. Огороднік 

Судді                                                                                          О.О. Банасько 

                                                                                                      В.Г. Пєсков