УХВАЛА

04 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 810/3505/18
адміністративне провадження № К/9901/2440/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі №810/3505/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ГУ ДФС у Київській області, у якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Київській області від 24.04.2018 року за №Ф-173491-50/39. При цьому, позивачка зазначає, що є платником єдиного податку, має ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим звільнена від сплати єдиного внеску за себе згідно положень частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Також, у лютому 2018 при формуванні нею звіту за попередній рік, вона помилково вказала у графі про єдиний внесок - 8448,00 грн. Після виявлення помилки, завчасно скасувала помилковий звіт та 07.02.2018 року подала оновлений звіт з нульовими показниками. Не зважаючи на це, відповідач пред`явив їй вимогу про сплату боргу, не погоджуючись з якою вона звернулась до суду.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року позов задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року апеляцію залишено без руху внаслідок пропуску апелянтом строку звернення з нею та несплати судового збору за її подання.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року було відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі №810/3505/18.
20 листопада 2020 року відповідачем вдруге було подано апеляційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі №810/3505/18, оскільки в матеріалах справи є ухвала, про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року.
Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, відповідач оскаржив його в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пунктом 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Суд апеляційної інстанції установив, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року було відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі №810/3505/18.
16 грудня 2020 року ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року на підставі пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
Приймаючи ухвалу від 16 грудня 2020 року суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в межах даної справи вже є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Суд враховує, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні оскаржуваного рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування, а тому касаційна скарга відповідача є необґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі №810/3505/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки).
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                І. В. Дашутін
Судді                                                                                                                     О. О. Шишов
                                                                                                                              М. М. Яковенко