Ухвала    
 
26 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 632/1552/19
провадження № 61-2356 ск21 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 січня            2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до селянського фермерського господарства «Михайлов», третя особа - ОСОБА_2 , про розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості по орендній платі, пені, стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом голови селянського фермерського господарства «Михайлов» до ОСОБА_1 про стягнення переплати по орендній платі,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до селянського фермерського господарства «Михайлов» (далі - СФГ «Михайлов»), у якому просила розірвати договори оренди земельних ділянок від 27 квітня 2016 року, укладені з СФГ «Михайлов», та стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 19 402,74 грн, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати у розмірі 838,86 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн у зв`язку із несвоєчасним розрахунком за користування земельними ділянками.
Не погоджуючись із цим позовом, у серпні 2020 року голова СФГ «Михайлов» звернувся до суду із зустрічним позовом про стягнення з  ОСОБА_1 переплати по орендній платі за вказаними договорами оренди земельних ділянок у розмірі 5 290,38 грн.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області                  від 15 вересня 2020 року вказані позови об`єднані в одному провадженні для їх спільного розгляду.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області                від 02 листопада 2020 року у задоволенні позову     ОСОБА_1 та зустрічного позову голови СФГ «Михайлов»відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні її позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. 
Постановою Харківського апеляційного суду від 12 січня 2021 року рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2020 року в оскаржуваній частині залишено без змін. В іншій частині рішення суду не оскаржувалося та не переглядалося.
У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга                ОСОБА_1 , в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати в частині відмови у задоволенні її позову та ухвалити нове в цій частині про задоволення позову.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: 
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року             (на час подання касаційної скарги) - 2 270,00 грн.
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначила у грошовому вимірі.
Зі змісту положень пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України убачається, що у позовах про розірвання договору найму (оренди) ціна позову визначається сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.
Ціна позову  ОСОБА_1 з урахуванням визначеної за двома договорами суми орендної плати у розмірі 10 808,32 грн у цій справі становить 72 666,56 грн (10 808,32 * 3) + 40 241,60), ціна позову голови СФГ «Михайлов» становить 5 290,38 грн, отже станом на 1 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб            (2 270*100=227 000), тому в силу вимог закону ця справа є малозначною за ціною позову.
Касаційна скарга не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню. 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Одночасно роз`яснюємо вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» згідно з яким, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до селянського фермерського господарства «Михайлов», третя особа - ОСОБА_2 , про розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості по орендній платі, пені, стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом голови селянського фермерського господарства«Михайлов» до ОСОБА_1 про стягнення переплати по орендній платі.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                      О. В. Білоконь
                                                                                                                О. М. Осіян
                                                                                                                Н. Ю. Сакара