ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 р.	Справа № 440/2834/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, м. Полтава, повний текст складено 19.08.20 року по справі № 440/2834/20
          за позовом       ОСОБА_1  
          до      Головного  управління Національної поліції в Полтавській області ,      Полтавського  районного  відділу  поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області                       
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного  управління Національної поліції в Полтавській області (далі по тексту - ГУНП в Полтавській області), Полтавського  районного  відділу  поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області, в якому просив суд першої інстанції: 
          - визнати протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не направлення відповідних довідок про несення служби у нічний час ОСОБА_1  за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області для проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час;
          - зобов`язати Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області направити відповідні довідки про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області для проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час;
          - визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Полтавській області щодо не проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016;
          - стягнути з ГУНП в Полтавській області невиплачене грошове забезпечення за службу у нічний час у розмірі 3167,16 грн. за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016;
          - визнати протиправною відмову ГУНП в Полтавській області, викладену в листі від 24.01.2020 за вих. № ФИ 106-125-126-145-269-242/кц, щодо не проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у нічний час та грошового несення служби понад установлений законодавством робочий час;
          - визнати незаконним утримання ГУНП в Полтавській області з грошового забезпечення ОСОБА_1 у розмірі 2750,00 грн.  компенсації за відпустку;
          - зобов`язати ГУНП в Полтавській області провести повний розрахунок (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 з урахуванням обставин, встановлених судом;
          - стягнути з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 утриману компенсацію за відпустку у розмірі 2750,00 грн.;
          - стягнути з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати з урахуванням обставин, встановлених судом;
- зобов`язати ГУНП в Полтавській області подати у строк встановлений судом звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування заявлених вимог позову посилався на  протиправну  бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не направлення відповідних довідок про несення служби у нічний час ОСОБА_1  за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області для проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час; на протиправну бездіяльність ГУНП в Полтавській області щодо не проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016, а також на незаконність  утримання ГУНП в Полтавській області з його грошового забезпечення у розмірі 2750,00 грн. компенсації за відпустку. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, код ЄДРПОУ 40108630), Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Олени Пчілки, 19а,               м. Полтава, 36002) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
              Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо                            не направлення довідок про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
          В решті позовних вимог відмовлено.         
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року по справі №440/2834/20. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Просив розгляд справи проводити за його відсутністю, зазначивши, що підтримує апеляційну скаргу у повному обсязі, інших заяв чи відводів не має. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є частково незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, адже постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ряд інших обставин, які мають суттєве значення для апелянта, як суб`єкта звернення при встановленні істини та з`ясування всіх обставин справи викладених, як у позові,  так і поданих заявах до суду, але інформація викладена в них жодним чином не була взята до уваги та не відображена в самому рішенні суду. Зазначає, що лише з листа управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 08.01.2020 за вих.                 №29/Фи-22/Покц, 29/Фи-21/кц йому стало відомо, що довідки від Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про несення служби Позивачем у нічний час за період з 07.11.2015 по 03.08.2016 до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Полтавській області  не надходили. Вказує, що у зв`язку з зазначеним апелянту доплата за несення служби у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час - не проводилась з 07.11.2015 по 03.08.2016 (та останній місяць перед звільненням, з урахуванням несення служби в складі слідчо-оперативної групи Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області понад 15 добових нарядів), що є пряме порушення його прав та суперечить нормам чинного законодавства України, сталій практиці Європейського суду з прав людини, вимогам Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів. Посилається, що довідкою про грошове забезпечення від 18.02.2020 №65/115/29/01/2020, виданою Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області беззаперечно підтверджується факт не проведення з позивачем повного розрахунку у вигляді - доплати за несення служби у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016. Вказує, що несення служби апелянтом у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час в період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 підтверджується наступними доказами: журналом інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за            2015-2016 роки; книгою нарядів Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за 2015-2016 роки; книгою видачі й приймання озброєння за 2015-2016 роки в якій відображена достовірна інформація час та дата заступання в наряд та здавання зброї (але зазначений журнал на запит не надано для точного обрахунку часу несення позивачем служби у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час). Посилається в обґрунтування права на доплати за службу  в нічний час на приписи Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом МВС України від 06.04.2016 р. №260. Вказує, що до затвердження Порядку та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затвердженого Н Наказом МВС України від 06.04.2016 р. №260 на поліцейських розповсюджувалися норми по виплаті грошового забезпечення, що розповсюджувалися на міліціонерів. Вказує, що питання виплати особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, доплати за несення служби у нічний час з 01.01.2008 урегульовано Наказом МВС України від 31.12.2007 №499. Зазначає, що всього доплата на службу  в нічний час з   07.11.2015 по 03.08.2016 р. мала складати 3167,16 грн. Також, посилається на незаконність утримання Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області з грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 2 750,00 грн. компенсації за відпустку, а тому ціна позову складає 2750 грн. + 3167,16 = 5917,16 грн.  Вказує, що незаконне утримання Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області з грошового  забезпечення позивача 2 750,00 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень - компенсації за відпустку суперечить п. 5 ст. 22 Закону України «Про відпустки», згідно чого відрахування, передбачене частиною першою цієї статті, не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи у зв`язку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи. Посилається приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та на правові позиції Європейського суду з прав людини. Зазначає, що  не вчинення судом першої інстанції заходів спрямованих на захист права позивача є прямим порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - відсутність будь-якого ефективного захисту в національному праві та прав апелянта, а відтак вказана справа буде предметом дослідження в Європейському суді з прав людини. 
11.01.2021 року Головне управління Національної поліції в Полтавській області подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому посилаючись на безпідставність викладених в скарзі доводів, як  таких, що не спростовують висновків суду першої інстанції, яким ухвалено рішення, просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року по справі №440/2834/20 - без змін. 
12.01.2021 року представник відповідача (Головного управління Національної поліції в Полтавській області) направив на електронну адресу суду апеляційної інстанції заяву, яка містила електронний цифровий підпис, в якому останній повідомив про неможливість прибуття на призначене 12.01.2021 року о 15:45 судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 у зв`язку з територіальною віддаленістю представників Головного управління та епідемічною ситуацією, а тому ураховуючи бажання представників брати участь у судових засіданнях та у зв`язку з впровадженням карантинних заходів, просив відкласти судове засідання на іншу дату та постановити ухвалу про участь представника Головного управління Національної поліції в Полтавській області у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Колегія суддів звертає увагу, що станом на 15 червня 2020 року на території України запроваджено адаптивний карантин.
Робота державних органів та виконання їх функцій не припинена, автомобільне та залізничне сполучення між містами України не закрито. 
Колегія суддів зауважує, що явка представника відповідача (Головного управління Національної поліції в Полтавській області) в судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася, вказаний відповідач не був позбавлений права подати додатково письмові пояснення по суті справи або повідомити про наявність інших доказів правомірності своїх дій, які не були раніше подані до суду, якщо б вважав  це за необхідне. 
Окрім того, представник відповідача (Головного управління Національної поліції в Полтавській області) в поданій ним заяві  посилається на факт встановлення на території України карантинних заходів, проте не зазначає конкретно, які саме карантинні обмеження та встановлені заходи на території України, позбавляють можливості особистої участі представника в судовому засіданні. 
З урахуванням наведеного, а також з огляду на вимоги ч.1 ст.309 КАС України щодо необхідності дотримання судом строку розгляду справи, колегія суддів зазначає, що причини, викладені в заяві представника відповідача (Головного управління Національної поліції в Полтавській області)  не є поважними для відкладення розгляду справи за заявою суб`єкта владних повноважень, та вважає за можливе розглянути справу без участі представника Головного управління Національної поліції в Полтавській області. 
Сторони по даній справі про дату час та місце розгляду апеляційної скарги були  повідомлені  заздалегідь та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Представник позивача  в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. 
Представники відповідачів не з`явилися в судове засідання.
Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
          Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1  проходив службу в поліції на посаді оперуповноваженого Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області. 
          Наказом ГУНП в Полтавській області №233 о/с від 29.07.2016 позивача було звільнено зі  служби в поліції за п. 2 ч. 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу). 
          Вважаючи неправомірним не проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016, а також відрахування з його грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року у сумі 2750 грн., позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до суду. 
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Полтавським районним  відділом  поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області було допущено протиправну бездіяльність у спірних правовідносинах, яка полягає у не направленні відповідних довідок про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області для проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час. 
Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що відповідні довідки обліку несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області внаслідок тривалого проміжку часу між звільненням позивача та зверненням його до суду  не збереглися, а тому відсутні підстави для зобов`язання Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області направити відповідні довідки про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області. Крім того, суд першої інстанції  зазначив, що за  відсутності довідок обліку несення поліцейськими служби в нічний час щодо ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 03.08.2016 відсутні можливості підтвердити здійснений позивачем розрахунок недоотриманого ним грошового забезпечення.  Відмовляючи у стягненні  з ГУНП в Полтавській області утриманої компенсації за відпустку у розмірі 2 750 грн., суд першої інстанції виходив з правомірності відрахування з грошового забезпечення позивача надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини 2016 року в кількості 15 календарних днів. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
З урахуванням приписів ст.308 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не оскаржується сторонами по справі в частині задоволення вимог адміністративного позову, а тому суд апеляційної інстанції не дає своєї  правової оцінки рішенню суду першої інстанції в цій частині. Відповідно предметом апеляційного оскарження про, що зазначено представником позивача в судовому засідання суду апеляційної інстанції є рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог адміністративного позову. 
          Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію».
          Приписами ст.91 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно;             3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.
          Згідно з ч.ч.1,2 ст.94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. 
          Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», Постанови          № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 був затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі по тексту - Порядок № 260). 
Положення Порядку №260 визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).
Згідно з п.3 розділу 1 Порядку  №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
          До складу грошового забезпечення входять: 
           1) посадовий оклад;
           2) оклад за спеціальним званням;
           3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);
           4) премії; 
           5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
          Відповідно до п.20 Розділу І Порядку №260 за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково  не виплачується.
          Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) надається протягом двох наступних місяців.
          Відповідно до п.11 Розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
          Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
          Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
          Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
          Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.
          Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
          Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
          Колегія суддів звертає увагу, що Порядок №260 набрав чинності 27.05.2016. 
          Наказ МВС України "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" від 31.12.2007 № 499 прийнятий на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - постанова) та з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ діяв до прийняття Наказу МВС України № 1131 від 31.10.2016  діяв до прийняття Наказу МВС України №1131 від 31.10.2016, відповідно до якого було визнано таким, що втратив чинність   наказ МВС від 31 грудня 2007 року № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за                 №205/14896 (зі змінами). 
          Так, пунктом 3.7 Наказу МВС України "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" від 31.12.2007 № 499 було визначено порядок компенсація за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні. 
          Так, при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.
          Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік.
          Служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Компенсація понаднормових робіт шляхом надання відгулів не допускається.
          Підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є:                                               а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ; б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ.
          Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин.
          Службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів, підрозділів установ і навчальних закладів внутрішніх справ службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
          Особам, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в робочий час.
          Особам добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі), яка не враховується в робочий час.
          Колегія суддів зауважує, що з матеріалів справи вбачається, а саме з  листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку  Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 08.01.2020 року, позивача  було повідомлено про те, що довідки про несення ним служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 03.08.2016 до вказаного Управління не надходили (том 1 а.с.20). 
          Крім того, згідно листа Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 20.02.20 року №23аз позивача було повідомлено про те, що за інформацією Полтавського РВП, графіки чергувань, довідки про несення служби в нічний час та письмові накази про залучення колишнього працівника ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 03.08.2016 до служби в понаднормовий час не збереглися (том 1 а.с.22).  
          Колегія суддів звертає увагу, що обов`язковою умовою для виплати доплати за службу в нічний час є відповідний облік (письмові накази керівників, графіки нарядів чергувань) та видана на підставі цього довідка обліку несення поліцейськими служби в нічний час як первинного документу обліку фактичного часу служби в нічний час. 
          Відтак,  з урахуванням того, що довідки про несення служби в нічний час та письмові накази про залучення колишнього працівника ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 03.08.2016 до служби в понаднормовий час не збереглися,  колегія суддів зауважує, що відсутні правові підстави для зобов`язання Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області направити відповідні довідки про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області для проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час.
          Щодо посилання скаржника про те, що несення служби апелянтом у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час  в період  з 07.11.2015 по 03.08.2016 підтверджується журналом інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за 2015-2016 роки; книгою нарядів Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за 2015-2016 роки; книгою видачі й приймання озброєння за 2015-2016 роки в якій відображена достовірна інформація час та дата заступання в наряд та здавання зброї (але зазначений журнал на запит не надано для точного обрахунку часу несення позивачем служби у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час), то колегія суддів вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки по - перше з вказаних документів неможливо встановити достеменно  фактично відпрацьований  служби позивача, зокрема в нічний час та відповідно визначити суму доплати за службу у нічний час, а по - друге облік фактичного часу служби позивача в нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час для нарахування доплати здійснюється на підставі відповідного обліку  (письмові накази керівників; графіки нарядів чергувань; щомісячний табель обліку робочого часу (в період чинності Наказу МВС України  від 31.12.2007 №499) та довідки (довідок) обліку несення поліцейськими служби в нічний час за відповідною формою. Відповідно наявність вказаного обліку і цієї довідки (довідок) є обов`язковою умовою для виплати доплати за службу в нічний час. 
          При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте наведене вище не звільняє від обов`язку позивача, визначеного ч.1 ст.77 КАС України щодо доведення порушення його прав, свобод та інтересів з боку суб`єкта владних повноважень та необхідність їх судового захисту у зв`язку з настанням певних наслідків протиправної поведінки відповідача. 
          Колегія суддів наголошує, що з матеріалів справи не вбачається, що позивач протягом проходження служби в поліції чи відразу після звільнення зі служби  вчиняв будь - які дії направлені на облік його робочого часу, зокрема,  шляхом звернення до Головного управління Національної поліції в Полтавській області та його підрозділів з метою отримання відповідних документів (довідок  про несення служби в нічний час, інших документів, що підтверджують службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час, тощо), звернувшись лише в грудні 2019 року до відповідача за отриманням доплат. 
          Відтак, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог позову про зобов`язання Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області направити відповідні довідки про несення служби у нічний час ОСОБА_1 за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 до ГУНП в Полтавській області для проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час. 
          Що стосується вимог позивача про не проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016, то колегія суддів зауважує, що за відсутності довідок обліку несення поліцейськими служби в нічний час щодо ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 03.08.2016 неможливо встановити та підтвердити розрахунок недоотриманого позивачем грошового забезпечення.
          При цьому, за відсутності вказаних довідок у ГУНП в Полтавській області             не було правових підстав для здійснення нарахування ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу за період з 07.11.2015 по 03.08.2016.
          Крім того, колегія суддів враховує приписи положення п. 20 Розділу І Порядку                     №260, згідно якого за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується. 
          Також, приписами п.п.3.7.3 п.3.7 Наказу МВС України №499 (втратив чинність на підставі Наказу МВС України № 1131 від 31.10.2016) було передбачено, що служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі, а тому в даному випадку компенсації понаднормової роботи мала передувати відповідна домовленість позивача та його роботодавця.
          Доводи скаржника про те, що довідкою про грошове забезпечення від 18.02.2020 №65/115/29/01/2020, виданою Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області беззаперечно підтверджується факт не проведення з позивачем повного розрахунку у вигляді - доплати за несення служби у нічний час, у дні щотижневого відпочинку, святкові дні та за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016, колегія суддів вважає такими, що не впливають на вирішення даної справи, оскільки  дана довідка визначає нараховані та виплачені суми грошового забезпечення, а не суми, які, як на думку позивача, мають бути йому виплачені. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вказана довідка не містить даних щодо здійснення спірних виплат. 
          Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності правових підстав для задоволення вимог позову  в частині визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо не проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час;  стягнення з ГУНП в Полтавській області невиплаченого грошового забезпечення за службу у нічний час у розмірі 3167,16 грн. за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016;  визнання протиправною відмови ГУНП в Полтавській області, викладеної в листі від 24.01.2020 за вих. № ФИ 106-125-126-145-269-242/кц, щодо не проведення повного розрахунку (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу понад установлений законодавством робочий час; зобов`язання ГУНП в Полтавській області провести повний розрахунок (додаткового грошового забезпечення) за службу у нічний час та грошового забезпечення (компенсації) за службу у дні щотижневого відпочинку, святкові дні, за несення служби понад установлений законодавством робочий час за період часу з 07.11.2015 по 03.08.2016 з урахуванням обставин, встановлених судом. 
Щодо вимог позивача про визнання незаконним утримання ГУНП в Полтавській області з грошового забезпечення ОСОБА_1 у розмірі 2750,00 грн. компенсації за відпустку та стягнення з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 утриману компенсацію за відпустку у розмірі 2750,00 грн., колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 
Приписами ч.ч.1-4 ст.93 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. 
Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.  Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. 
За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.
Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.
Колегія суддів звертає увагу, що положеннями ч.9 ст.93 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.
При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.
Окрім  того,  п.8  розділу ІІІ Порядку №260 визначено, що при звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення.
Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що незважаючи на підставу звільнення з поліції (чи то за власним бажанням, чи за віком, чи через хворобу), відповідно до вимог норм спеціального законодавства з грошового забезпечення поліцейського повинна відраховуватися надмірно нарахована частина чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.
          Колегія суддів зауважує, що зі змісту Наказу ГУНП в Полтавській області від                            29.07.2016 №233о/с, яким позивача за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) було звільнено зі служби в поліції міститься посилання про необхідність відрахування з його грошового забезпечення надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини 2016 року в кількості 15 календарних днів (том 1 а.с. 220). 
          При цьому, матеріали даної  справи не містять доказів його скасування. 
          Згідно з розрахунковим листом за липень 2016 року з грошового забезпечення ОСОБА_1 утримано 2750,00 грн. компенсації за відпустку (том 1 а.с. 222). 
          Отже, з урахуванням наведеного вище, відрахування надмірно нарахованої частини відпустки здійснено ГУНП в Полтавській  області в межах та у спосіб, визначених спеціальним законодавством.
Доводи апеляційної скарги про те, що утримання Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області з грошового  забезпечення позивача 2 750,00 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень - компенсації за відпустку суперечить п.5 ст.22 Закону України «Про відпустки», згідно чого відрахування, передбачене частиною першою цієї статті, не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи у зв`язку за станом здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, колегія суддів відхиляє, оскільки за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі, а тому в даному випадку у спірних правовідносинах підлягають застосуванню саме норми спеціального законодавства, а саме норми ст.93 Закону України "Про національну поліцію".
          З урахуванням наведеного вище, а також враховуючи встановлені судами фактичні обставини даної справи, колегія суддів вважає, що відсутні  підстави для задоволення вимог позову про стягнення з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати з урахуванням обставин, встановлених судом. 
          Оскільки відсутні підстави для нарахування та стягнення спірних сум, відповідно посилання скаржника  в позовній заяві та в апеляційній скарзі на приписи ч.5 ст.94 Закону України "Про Національну поліцію", ч.1 ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", а також на приписи ст.ст. 116,117                КЗпП України є помилковими. 
          Щодо вимог позивача про зобов`язання ГУНП в Полтавській області подати у строк встановлений судом звіт про виконання судового рішення, колегія суддів зазначає наступне. 
             Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
          Оскільки процесуальні дії щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду  є диспозитивним правом суду, а також враховуючи те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, яке за наслідками апеляційного перегляду даної справи підлягає залишенню без змін,  не передбачає зобов`язальної частини до вчинення відповідачами певних дій, колегія суддів вважає, що відсутні  підстави для застосування заходів, передбачених  ч.1 ст.382 КАС України. 
          Щодо доводів скаржника про не вчинення судом першої інстанції заходів спрямованих на захист права позивача, що є прямим порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод -  відсутність будь-якого ефективного захисту в національному праві та прав апелянта, а також посилання на порушення вимог Конвенції про захист прав людини та основних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів, з посиланням на правові позиції Європейського суду з прав людини, то колегія суддів відхиляє ці доводи, як необґрунтовані, оскільки в ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції не було встановлено порушення судом першої інстанції прав позивача, та положень вказаних  Конвенцій та правових позицій вказаного  суду. 
           Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
          Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
          Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
          Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
          Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
          Оскільки, відповідно до п.1 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище, і позивач не був службовою особою, який у значенні вказаного вище Закону займав відповідальне або особливо відповідальне становище, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно            до ч.5 ст.328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року по справі №440/2834/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош   	
Повний текст постанови складено  18.01.2021 року