ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року                                                                            Справа № 903/524/20 
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Савченко Г.І. 

при секретарі судового засідання - Єфімчук А.І.

за участю представників:
відповідача за первісним позовом - Горіна О.В., ордер АС №1009030 від 29.01.2021 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 р. у справі № 903/524/20 (суддя Шум М.С., повний текст рішення складено 25.11.2020 р.)

за первісним позовом: Приватного підприємства "КВД ГРУП"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД"

про стягнення 723 602 грн. 16 коп.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД"
до Приватного підприємства "КВД ГРУП"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом Приватне підприємство "КВІД КОМ"

про визнання договору про відступлення права вимоги (цесії) недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 р. первісну позовну заяву задоволено повністю. Стягнуто з ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" на користь ПП "КВД ГРУП" 723 602,16 грн. основного боргу, 10 854,03 грн. судового збору, 50 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього: 784 456,19 грн. В задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач за первісним позовом ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити повністю. Стягнути з позивача суму сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору.
Апелянт вважає, що рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 р. у справі № 903/524/20 прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм процесуального права.
Апелянт зазначає, що Приватне підприємство "КВІД КОМ" на виконання п.14.4. договору поставки №95п19 від 02.01.2019р. з приводу отримання згоди ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" на відступлення права вимоги до укладення договору про відступлення права вимоги не зверталось, і, відповідно, ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" такої письмової згоди не надавало, а тому ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" вважає, що відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 ЦК України.
В порушення ст.ст.76, 86 ГПК України суд першої інстанції дійшов безпідставного та необгрунтованого висновку про те, що сама по собі відправка позивачем листа з повідомленням про намір укласти договір відступлення права вимоги заміняє передбачену договором письмову згоду іншої сторони на укладення такого правочину.
Верховний Суд у постанові від 05.06.2019 року по справі №910/10412/18 зазначив, що повідомлення первісним кредитором позивача про відступлення права вимоги не є тотожним отримання згоди останнього.
Враховуючи вище викладене апелянт вважає, що договір про відступлення права вимоги за договором поставки №95п19 від 02.01.2019р. було укладено всупереч вимогам статей 512, 514 ЦК України, оскільки його укладення суперечить умовам пункту п.14.4. договору поставки №95п19 від 02.01.2019р. щодо заборони передавати свої права за договором поставки третім особам без письмової згоди іншої сторони, у зв`язку з чим договір про відступлення права вимоги має бути визнаний недійсним.
Також апелянт не погоджується з покладенням на нього витрат на професійну правничу допомогу, оскільки у договорі про надання правової допомоги з адвокатом Довжиком Романом Степановичем не вказана сума правової допомоги, до договору додано інших підтверджуючих документів про його виконання та оплату позивачем роботи адвоката.                     
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 р. апеляційну скаргу ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 р. у справі №903/524/20 залишено без руху. Запропоновано апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: подати до Північно-західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 3 153 грн. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 р. у справі № 903/524/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.02.2021 р. об 11:00 год.
28.01.2021 року від первісного позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін. Стягнути з первісного відповідача на користь первісного позивача витрати сплачені на правову допомогу, понесені у зв`язку із розглядом апеляційної скарги, що становить 30 000,00 грн. 
У відзиві ПП "КВД ГРУП" посилається на те, що ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" не оспорює суми боргу, не заперечує наявність та достовірність Договору поставки № 95пІ9 від 02.01.2019 з додатковими угодами та Акту звірки взаєморозрахунків, що підписані та скріплені печатками ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" та ПП "КВІД КОМ".
Також ПП "КВД ГРУП" заперечує доводи ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" про те, що судом першої інстанції задоволено позов особи, якій право вимоги не уступалося і яка взагалі не є кредитором за Договором поставки №95пІ9 від 02.01.2019, оскільки такі доводи не відповідають фактичним обставинам справи, є недостовірними та умисно вигаданими відповідачем, з метою ухилення від оплати за поставлений йому товар.
ПП "КВД ГРУП"  зазначає, що ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" є боржником, який не виконує свої зобов`язання щодо оплати, за договором поставки, і звертаючись із апеляційною скаргою із надуманих мотивів, зловживає своїми процесуальними правами, з єдиним наміром ухилитись від виконання своїх зобов`язань щодо оплати за договором поставки, отриманого ним товару.
          ПП "КВД ГРУП" вважає, що суд першої інстанції цілком законно та обґрунтовано дійшов висновку, що Приватне підприємство "КВІД КОМ" діяло в межах приписів чинного законодавства та умов договору поставки №95п19 від 02.01.2019 щодо порядку укладення договору про відступлення права вимоги за цим договором.
          
          В судове засідання 22.02.2021 року з`явився представник ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД".
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, з метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого статтею 273 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 р. у справі №903/524/20 в даному судовому засіданні.

Представник ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши в судовому засіданні представника ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД", розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,  02.01.2019 між Приватним підприємством "КВІД КОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" укладено договір поставки №95п19 ( т.1, а. с. 11-17).
Згідно з п. п. 2.1, 7.1, 8.2.1, 8.2.2, 13.1, 13.2 договору ПП "КВІД КОМ" зобов`язується поставити і передати у власність ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" товар, а ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" зобов`язується прийняти цей товар і здійснити оплату відповідно до умов цього договору. Перехід права власності на товар та ризику випадкової загибелі чи пошкодження відбувається з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, що засвідчує момент передачі товару ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД". ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" здійснює оплату за поставлений товар шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПП "КВІД КОМ" на 28 календарний день з моменту поставки. Оплата здійснюється в національній валюті України. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.01.2020, а в частині взаєморозрахунків - до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань. Строк дії договору вважається автоматично пролонгованим на 1 рік, якщо від жодної із сторін за місяць до закінчення строку дії договору не надійшла вимога про його припинення.
          Додатковою угодою від 02.01.2019 до договору поставки №95п19 від 02.01.2019 сторони узгодили доповнити договір поставки, зокрема, пунктами про те, що ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" має право повернути товар. У разі повернення товару ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" зобов`язаний належним чином оформити повернення, а ПП "КВІД КОМ" зобов`язаний прийняти повернення товару та протягом двох календарних днів забезпечити його вивіз і належно оформити необхідні документи. У випадку повернення товару зменшується кредиторська заборгованість ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" (Т. 1, а. с. 18).
          Місцевий суд встановив, що Договір поставки №95п19 від 02.01.2019 та додаткові угоди до нього в судовому порядку недійсними не визнавалися.
          В період з 06.12.2019 по 23.05.2020 ПП "КВІД КОМ" поставив, а ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" отримав у власність товар на загальну суму 2 458 270 грн. 27 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними та товарно-транспортними накладними (т. 1, а. с. 22-134).
          Згідно з актом звірки взаємних розрахунків від 30.11.2019, що підписаний та скріплений печатками ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" та ПП "КВІД КОМ" заборгованість ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" перед ПП "КВІД КОМ" становить 913 277 грн. 22 коп. (т. 1, а. с. 207).
          ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД", отриманий товар оплатив частково на суму 2 420 955 грн. 00 коп., що підтверджується банківськими виписками за період з грудня 2019 року по травень 2020 року та угодами про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, які долучені до матеріалів справи (т. 1, а. с. 108-206).
ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД", як покупець частково повернув ПП "КВІД КОМ", як постачальнику товар на загальну суму 226 990 грн. 33 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи накладними на повернення (т. 1, а. с. 135-163).
З врахуванням викладеного, ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" прийняв, проте не оплатив в строки, встановлені договором поставки №95п19 від 02.01.2019 (28 календарних днів з моменту поставки), товар по відповідному договору на загальну суму 723  602 грн. 16 коп.

30.06.2020 між Приватним підприємством "КВІД КОМ" (цедент) та Приватним підприємством "КВД ГРУП" (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) (т. 1, а. с. 164-165). 
Відповідно до п.п. 1, 2, 3 договору цедент відступає цесіонарію, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові на суму 723 602 грн. 16 коп. та сплачує цеденту суму грошових коштів в розмірі і в строки, визначені умовами цього договору. Цесіонарій стає новим кредитором у зобов`язанні на суму 723 602 грн. 16 коп., яке виникло між цедентом та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД", код ЄДРПОУ 33170637 на підставі договору поставки №95п19 від 02.01.2019 та підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 30.11.2019 підписаним між ПП "КВІД КОМ" та ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД". 
За цим договором цесіонарій набуває право вимагати від ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" належного виконання обов`язку останнього, що виникло за договором поставки на суму 723 602 грн. 16 коп. До цесіонарія переходить зазначене право вимоги цедента в обсязі та на умовах, що зазначені в пункті 3 договору та існують на момент укладення цього договору у зв`язку з не проведенням ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" розрахунків.

20.07.2020 позивач - ПП "КВД ГРУП" звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" 723 602 грн. 16 коп. основного боргу за договором поставки №95п19 від 02.01.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару за договором поставки №95п19 від 02.01.2019. 
Також позивач у позовній заяві зазначив, що, право вимоги за договором поставки №95п19 від 02.01.2019 перейшло до його від ПП "КВІД КОМ" згідно договору про відступлення права вимоги (цесії) від 30.06.2020.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №903/524/20 за правилами спрощеного позовного провадження.
12.08.2020 до Господарського суду Волинської області від ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії).
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.08.2020 зустрічну позовну заяву №202 від 12.08.2020 (вх.№01-50/621/20 від 12.08.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" до Приватного підприємства "КВД ГРУП" про визнання договору про відступлення права вимоги (цесії) недійсним об`єднано в одне провадження з первісним позовом для спільного розгляду. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом Приватне підприємство "КВІД КОМ". Справу №903/524/20 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 15.09.2020.
          Ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.09.2020 розгляд справи №903/524/20 в підготовчому засіданні відкладено на 06.10.2020.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.10.2020 розгляд справи відкладено на 17.11.2020.

Розглянувши позовні вимоги Господарський суд Волинської області дійшов висновку про задоволення первісного позову та стягнення з ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" на користь ПП "КВД ГРУП" 723 602,16 грн. основного боргу, 10 854,03 грн. судового збору, 50 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, в задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову мотивовано тим, що заборгованість ТзОВ "КОНТИНІУМ ТРЕЙД" на суму 723 602 грн. 16 коп. по договору поставки №95п19 від 02.01.2019 є обґрунтованою, підтверджується долученими до матеріалів справи документами.
Окрім того, факт здійснення поставки за договором  №95п19 від 02.01.2019 на суму 723 602 грн. 16 коп. не заперечується ТзОВ "КОНТИНІУМ ТРЕЙД".
В частині відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви ТзОВ "КОНТИНІМ-ТРЕЙД" про визнання недійсним договору цесії від 30.06.2020, що укладений між позивачем за первісним позовом та ПП "КВІД КОМ", суд першої інстанції дійшов висновку про дотримання ПП "КВІД КОМ" приписів чинного законодавства та умов договору поставки №95п19 від 02.01.2019 при укладенні договору про відступлення права вимоги за договором поставки, у зв`язку з чим відсутні підстави визнавати недійсним договір цесії від 30.06.2020, що укладений між позивачем за первісним позовом та ПП "КВІД КОМ".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення первісного позову, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.
Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Положеннями частини 2 статті 193 Господарського кодексу України  встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2       ст. 712 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи 02.01.2019 між Приватним підприємством "КВІД КОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" укладено договір поставки №95п19 (т.1, а. с. 11-17).
Згідно з актом звірки взаємних розрахунків від 30.11.2019, що підписаний та скріплений печатками заборгованість ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" перед ПП "КВІД КОМ" становить 913 277 грн. 22 коп. (т. 1, а. с. 207).
Договір поставки №95п19 від 02.01.2019 та додаткові угоди до нього в судовому порядку недійсними не визнавалися.
ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД", в свою чергу, отриманий товар за договором поставки №95п19 від 02.01.2019 оплатив частково на суму 2 420 955 грн. 00 коп., що підтверджується банківськими виписками за період з грудня 2019 року по травень 2020 року та угодами про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, які долучені до матеріалів справи (т. 1, а. с. 168-206).
Факт отримання товару за договором поставки №95п19 від 02.01.2019 ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" не заперечує.
Матеріали справи свідчать, що ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД", як покупець частково повернув ПП "КВІД КОМ", як постачальнику товар за договором поставки №95п19 від 02.01.2019 на загальну суму 226 990 грн. 33 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи накладними на повернення товару (т. 1, а. с. 135-163).
Враховуючи вище викладене у ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" виник обов`язок здійснити оплату за поставлений товар за договором поставки №95п19 від 02.01.2019 на суму 723 602 грн. 16 коп. 
В матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували сплату ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" вище зазначеної заборгованості у встановлений договором строк.
Окрім того, ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" не заперечує щодо суми заборгованості за договором поставки №95пІ9 від 02.01.2019.

Посилання апелянта на те, що товар поставлений Приватним підприємством "КВІД КОМ" був поставлений на виконання іншого договору, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки апелянтом не надано жодних доказів в підтвердження того, що в період поставки товару, а також господарських операцій щодо повернення товару за договором поставки №95п19 від 02.01.2019 між сторонами існували інші договірні відносини.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про стягнення з ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" заборгованості в розмірі 723 602 грн. 16 коп. за договором поставки №95п19 від 02.01.2019.

Також, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення зустрічної позовної заяви ТзОВ "КОНТИНІМ-ТРЕЙД" про визнання недійсним договору цесії від 30.06.2020, що укладений між позивачем за первісним позовом та ПП "КВІД КОМ" та права ТзОВ "КВД ГРУП" на стягнення відповідної заборгованості з ТзОВ "КОНТИНІМ-ТРЕЙД" за договором поставки №95п19 від 02.01.2019, враховуючи наступне.
Матеріали справи свідчать, що 30.06.2020 між Приватним підприємством "КВІД КОМ" (цедент) та Приватним підприємством "КВД ГРУП" (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) (т. 1, а. с. 164-165). 
Відповідно до п.п. 1, 2, 3 договору цедент відступає цесіонарію, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові на суму 723 602 грн. 16 коп. та сплачує цеденту суму грошових коштів в розмірі і в строки, визначені умовами цього договору. 
Цесіонарій стає новим кредитором у зобов`язанні на суму 723    602 грн. 16 коп., яке виникло між цедентом та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД", код ЄДРПОУ 33170637 на підставі договору поставки №95п19 від 02.01.2019 та підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 30.11.2019 підписаним між ПП "КВІД КОМ" та ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД". 
За цим договором цесіонарій набуває право вимагати від ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" належного виконання обов`язку останнього, що виникло за договором поставки на суму 723 602 грн. 16 коп. 
До цесіонарія переходить зазначене право вимоги цедента в обсязі та на умовах, що зазначені в пункті 3 договору та існують на момент укладення цього договору у зв`язку з непроведенням ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" розрахунків.

          Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
          Згідно з ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
          Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
          Згідно з ч. 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
          Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
          Положеннями ч. 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
          З аналізу наведених норм вбачається, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.
          Пунктом 14.4 договору поставки №95п19 від 02.01.2019 що жодна із сторін не має права передавати свої права і обов`язки, які випливають із договору третім особам без письмової згоди на це іншої сторони.

          Як свідчать матеріали справи, 22.06.2020 ПП "КВІД КОМ" надіслав на адресу ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" (пр. Соборності, 43, м.Луцьк) лист про намір укласти договір відступлення права вимоги (цесії) з ПП "КВД ГРУП" та проханням надати відповідь та повідомити у разі наявності заперечень, відповідно до п. 14.4 договору (т. 2, а. с. 18-20).
          У вище зазначеному листі ПП "КВІД КОМ"  просило ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" у разі наявності заперечень щодо укладення договору цесії повідомити про такі заперечення ПП "КВІД КОМ".
В матеріалах справи відсутні заперечення, ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" щодо укладеного договору про відступлення права вимоги від 30.06.2020.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ПП "КВІД КОМ" 07.07.2020 надіслав на адресу ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" повідомлення від 30.06.2020 про укладення договору про відступлення права вимоги на суму 723 602 грн. 16 коп., яке виникло на підставі договору поставки №95п19 від 02.01.2019 та зазначив реквізити для перерахування відповідної заборгованості (т. 2, а. с. 21-22), однак ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" вище зазначене повідомлення було також залишене без відповіді.
Також матеріали справи свідчать, що лист про намір укласти договір відступлення права вимоги (цесії) від 22.06.2020, а також повідомлення від 30.06.2020 про укладення договору про відступлення права вимоги були направлені на юридичну адресу ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" - м. Луцьк, проспект Соборновсті, 43. 
Окрім того, умовами договору поставки №95п19 від 02.01.2019 не передбачено у який спосіб має бути повідомлено боржника про намір укладення договору про відступлення права вимоги, а також отримання згоди боржника на укладення такого договору.
А тому, колегія суддів вважає, що в даному випадку ПП "КВІД КОМ" та ПП "КВД ГРУП" укладено договір про відступлення права вимоги від 30.06.2020 з дотриманням п. 4.14 договору поставки №95п19 від 02.01.2019.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним договору цесії від 30.06.2020, що укладений між ПП "КВД ГРУП" та ПП "КВІД КОМ".

Щодо стягнення місцевим судом з ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" витрат на оплату послуг адвоката, колегія суддів зазначає наступне.          
Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина 3 стаття 123 Господарського процесуального кодексу України).
З позовної заяви вбачається, що ПП "КВД ГРУП" просив суд першої інстанції стягнути з ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" витрати, сплачені на правову допомогу, попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу зазначає в сумі 50 000 грн. 00 коп. 
До позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги №02/07-20 від 01.07.2020, що укладений між ПП "КВД ГРУП" та адвокатом Довжиком Романом Степановичем, Ордер на надання правової допомоги №000076214 від 16.07.2020.
З акту здачі-прийняття робіт до нього, рахунку-фактури, платіжного доручення від 17.07.2020 про сплату коштів за юридичні послуги в розмірі 50 000 грн. 00 коп. 
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано:
- договір про надання правової допомоги №02/07-20 від 01.07.2020, що укладений між ПП "КВД ГРУП" та адвокатом Довжиком Романом Степановичем, відповідно до якого вартість послуг, передбачених цим договором, складається з вартості самих послуг та фактично понесених адвокатом витрат. Об`єм виконаних робіт та вартість наданих послуг зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг до договору, який є його невід`ємною частиною; 
- ордер на надання правової допомоги №000076214 від 16.07.2020;
- акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000049 до договору про надання правової допомоги №02/07-20 від 01.07.2020 на суму 50 000 грн. 00 коп.;
- платіжне доручення про сплату позивачем адвокату коштів в сумі 50 000 грн. 00 коп. за юридичні послуги згідно з рахунком-фактури , який також долучено до матеріалів справи.
          Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
          Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
          Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
          Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач за первісним позовом не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (рахунки, акт виконаних робіт) та не встановив недотримання відповідачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
          Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
          Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
          При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
          Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Однак,          ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" не звертався до суду першої інстанції із клопотанням про зменшення розміру витрат ПП "КВД ГРУП" за первісним позовом на професійну правничу допомогу.
          Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога ПП "КВД ГРУП" про стягнення з ТзОВ "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн. підлягає задоволенню.

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду першої інстанції викладених в оскаржуваному рішенні не спростовують.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 р. у справі №903/524/20 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги, у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладаються на апелянта.

          Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНІУМ-ТРЕЙД" на рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 р. у справі №903/524/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Волинської області від 17.11.2020 р. у справі №903/524/20  залишити без змін.  
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №903/524/20 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "01" березня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Демидюк О.О. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.