Дата документу 23.02.2021 Справа № 323/179/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/744/21                                Головуючий у 1-й інстанції: Мінаєв М.М.
Є.У.№ 323/179/20                                        Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого:        Кочеткової І.В.,
суддів:                Кримської О.М.,
Дашковської А.В., 
секретар:        Семенчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача та скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу,
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2020 року, 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2020 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (Далі – оператор, «Запоріжгаз») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу у розмірі 100 309,81 грн. Зазначав, що ОСОБА_1 є споживачем послуг газопостачання, які надаються «Запоріжгазом» в квартиру АДРЕСА_1 . 21.06.2018 під час перевірки стану газопроводу в квартирі ОСОБА_1 був виявлений несанкціонований прихований газопровід, про що був складений Акт про порушення № 060002610 від 21.06.2018. Рішенням комісії АТ «Запоріжгаз» із розгляду актів про порушення від 06.07.2018 Акт про порушення був задоволений повністю, на підставі чого було здійснено нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 100 309,81 грн. 10.10.2018 «Заполріжгаз» направив споживачеві Акт-розрахунок для оплати у десятиденний строк, проте останній вартість не облікованого об`єму природного газу не сплатив. Посилаючись на вказані обставини, просив про задоволення позову. 
Заперечуючи проти позову, у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання дій неправомірними, скасування Акту-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 100309,81 грн. та рахунку на оплату вказаної суми, а також про зобов`язання до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відновити газопостачання в квартирі.
Вимоги зустрічного позову обґрунтовував тим, що ніякого несанкціонованого газопроводу у належній йому квартирі немає і не могло бути. У 2008 році на підставі отриманих у встановленому законом порядку технічних умов, узгоджених з газопостачальною організацією, та відповідного робочого проекту, у зв`язку із встановленням індивідуального газового опалення у квартирі, на вказаному об`єкті були проведені роботи з монтажу окремого газопроводу шляхом його прокладення ззовні будинку безпосередньо до квартири відповідача. У зв`язку з цим старий стандартний газопровід у квартирі був відключений від внутрішньобудинкової мережі, а в точці, де він був обрізаний, встановлена заглушка. Чому старий газопровід не був демонтований повністю, йому не відомо, але він існує з моменту зведення будинку та не може вважатись несанкціонованим. В будь-якому разі цим газопроводом він не користується, жодні газові прилади до нього не підключені. З огляду на це, Акт про порушення від 21.06.2018 був складений та затверджений неправомірно та безпідставно, а акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на суму 100 309,81 грн. та рахунок на оплату вказаної суми також є неправомірними й підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 20.02.2020 року зустрічний позов був об`єднаний в одне провадження з первісним, а також вирішено питання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2020 рокувідмовлено у задоволенні вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача та скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу – задоволено частково.
Визнано неправомірними дії АТ«Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо складання на підставі Акту про порушення № 0600026010 від 21.06.2018 року Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 100309,81 грн. Скасувано Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 100309,81 грн., складений на підставі Акту про порушення № 0600026010 від 21.06.2018 року Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відновити газопостачання до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 . 
В задоволенні решти зустрічного позову – відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач ніяких активних дій, спрямованих на несанкціонований відбір природного газу, не вчиняв. Виявлена у нього в квартирі частина газової труби залишилась після проведення у 2008 році реконструкції системи газопостачання, яка полягала у відключенні квартири в цілому від системи внутрішнього газопостачання у багатоповерховому будинку та її підключенні до окремого надземного газопроводу, приєднаного до зовнішньої газорозподільної системи. Реконструкція газопроводу була проведена за проектом, розробленим «Запоріжгазом», останній вводив нову системи газопостачання до експлуатації без жодних зауважень, відповідальність за наслідки залишення в квартирі частини колишнього внутрішнього газопроводу не може бути покладена на відповідача. Відповідач як пересічний споживач послуг з газопостачання з урахуванням звичайного рівня освіти та правової й технічної обізнаності, не може ефективно здійснити свої права та бути проінформованим про всі особливості монтажу та демонтажу газових мереж, він вправі розраховувати на те, що прийняття до експлуатації реконструйованої системи газопостачання представником оператора газорозподільної системи без жодних зауважень означає відсутність будь-яких порушень з боку самого споживача. Позивач не надав суду жодного доказу, що частина труби демонтованого газопроводу була поєднана до системи внутрішнього газопостачання будинку безпосередньо відповідачем, та ще й з умислом на несанкціонований відбір природного газу. За таких обставин суд дійшов висновку, що дії представників позивача щодо складання Акту про порушення № 0600026010 від 21.06.2018 року, його подальшого затвердження рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 07.07.2018 року та складання Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу на суму 100309,81 грн. були неправомірними, а отже відсутні підстави для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності.
Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 100 309, 81 грн. і відмовити у задоволенні зустрічного позову. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що Акт про порушення був складений неправомірно і відповідальність за наслідки залишення в квартирі частини колишнього внутрішнього газопроводу не може бути покладена на споживача. Роботи з реконструкції газопроводу у 2008 році проводилися не працівниками «Запоріжгазу», а отже відповідальність за виконані роботи і не проведення демонтажу старої системи має бути покладена на споживача. 
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.
Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Встановлено, що ОСОБА_1  є власником квартири та споживачем послуг газопостачання, які надаються оператором у належну йому квартиру АДРЕСА_1  (а.с.64). 
У 2008 році проектно-конструкторською групою ВАТ «Запоріжгаз» був складений та затверджений робочий проект газопостачання квартири ОСОБА_1 з технічними умовами №7230 для переносу газового котла типу АОГВ-7,5 С, АКГВ– 7,4 С для опалення квартири, підписаними  головним інженером Оріхівського УГГ ВАТ «Запоріжгаз». У пункті першому технічних умов зазначено, що підключення газового котла можливе за умови реконструкції існуючої системи газопостачання квартири (а.с.65-66). За розробленим проектом, існуючий газопровід підлягав демонтажу із встановленням заглушки.
У липні 2008 року комісія у складі ОСОБА_1 як замовника робіт, ОСОБА_2 (представника Оріхівського УГГ ВАТ «Запоріжгаз») та ОСОБА_3 (майстра, представника ПП ОСОБА_4 , який виконував підрядні роботи з виконання вказаного робочого проекту) підписала Акт приймання внутрішньобудинкового газопроводу до експлуатації.
За змістом вказаного Акту, 03.07.2008 року виконаний монтаж газопроводу у квартирі за робочим проектом 275/08-О. За висновком комісії, роботи з монтажу внутрішнього газообладнання виконані відповідно до проекту, виконавчо-технічна документація знаходиться в задовільному стані, на підставі чого комісія вважала газопровід прийнятим до експлуатації та переданим підрядною організацією.
При цьому на примірнику робочого проекту, який зберігається у споживача, нанесені штампи представника підрядної організації, що роботи як з монтажу, так і з демонтажу виконані відповідно до проектної документації (а.с.155-157).
Жодних зауважень чи заперечень щодо виконаних робіт з боку представників ВАТ «Запоріжгаз» документи не містять, комісія прийняла автономний газпровід до експлуатації.
Протягом 2008-2018 років оператор жодних претензій до споживача щодо проведеної реконструкції системи газопостачання не мав.
21.06.2018 працівниками «Запоріжгазу» у присутності члена сім`ї споживача був складений Акт про порушення № 0600026010, яким зафіксовано порушення п. 1.1 глави 2 розділу 11 Кодексу ГРМ у виді наявності несанкціонованого газопроводу, проведеного прихованим методом. Також була встановлена інвентарна заглушка після крану на вводі в квартиру, опломбовано пломбою № С3815390 (а.с.19).
На акті про порушення споживач вніс заперечення, суть яких зводилась до того, що виявлений газопровід є частиною старої системи газопостачання, яка не була відрізана та відключена від цієї системи у 2008 році при встановленні газового котла з окремим, зовнішнім надземним газопроводом. До цієї труби не підключені жодні газові пристрої. Всі роботи проводились представниками «міськгазу» (а.с.19 зворот).
Згідно додатку до вказаного акту про порушення, несанкціонований газопровід був виявлений за газовою плитою з підлоги третього поверху, при цьому на ньому була накручена заглушка, при відкрученні якої здійснився виток газу поза комерційним вузлом обліку природного газу. Також у цьому додатку працівники позивача окремо відзначили, що цим газопроводом користуються абоненти нижчих поверхів, і саме тому в ньому присутній газ (а.с.20,21).
Рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 06.07.2018 (протокол № 2104) Акт про порушення № 0600026010 від 21.06.2018 був повністю задоволений (а.с.25).
На підставі прийнятого рішення фахівцем відділу комерційного балансування був складений Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, за яким відповідно до вимог п. 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, з приводу виявленого порушення у виді несанкціонованого газопроводу, проведеного шляхом прихованих заходів, був проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості у розмірі 100309,81 грн. (а.с.41-43).
10.10.2018 «Запоріжгаз» направив споживачеві акт-розрахунок та рахунок на оплату визначеної суми заборгованості з вимогою її погашення протягом 10 з дати отримання повідомлення (а.с.45).
У визначений оператором десятиденний строк споживач не сплатив вартість донарахованого (необлікованого) природного газу , а тому газопостачання дло його квартири було припинено. 
Порядок та підстави забезпечення населення природним газом врегульований законами України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (надалі – Типовий договір).
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс ГРМ.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ побутовий споживач – це споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) – суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору в порядку, визначеному цим розділом.
Згідно з пунктом 4 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору.
Водночас відповідно до пункту 7 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідно до п. 1.1 Типового договору він є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Пунктом 2.1 Типового договору передбачено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Відповідно до п. 3.2 Типового договору Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача.
Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Відповідно до п. 5.2 Типового договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.
Відповідно до пп. 5 п. 7.4 Типового договору споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу.
Згідно п. 8.1 Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.
Підпунктом 4 пункту 9.1 Типового договору передбачене право оператора ГРМ припинити або обмежити розподіл природного газу споживачу у випадку несанкціонованого відбору природного газу, в порядку, передбаченому Кодексом ГРМ.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.
Відповідно до абз. 38 п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ несанкціонований газопровід – це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).
Пунктом 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. 
Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.
Абзацами першим та другим пункту 1 глави 4 Розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Якщо несанкціонований газопровід здійснений шляхом прихованих заходів або несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (несанкціонованим споживачем) права власності чи користування на його об`єкт (приміщення), але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення.
Приписами глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено порядок та підстави складання акта про порушення, виявленого у споживача.
Акт про порушення повинна розглядати комісія з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність. Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ також установлено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
Акт про порушення є службовим документом, що підтверджує факт порушення, носієм доказової інформації про виявлені представниками Оператора ГРМ порушення побутовими споживачами вимог законодавства.
На підставі акта про порушення приймається відповідне рішення комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, що і є підставою для настання відповідних наслідків - нарахування фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць за граничними об`ємами споживання природного газу населенням.
Системний аналіз наведених вище норм Кодексу ГРМ щодо відповідальності споживача за несанкціонований відбір природного газу шляхом встановлення несанкціонованого газопроводу вказує на те, що з об`єктивної сторони таке порушення має полягати в активних діях, спрямованих на під`єднання (монтаж, врізання, вварення, інше приєднання) газопроводу (газового відводу, штуцеру, патрубку), який до цього не існував, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання.
З суб`єктивної сторони таке порушення може бути вчинено лише умисно, самовільно, свідомо спрямоване на створення умов для несанкціонованого відбору природного газу.
Надавши аналіз зібраним у справі доказам за правилами ст.ст. ст.ст. 76-80,89 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те,  що залишок газової труби, що виходила з підлоги на кухні, залишився після проведення у 2008 році реконструкції системи газопостачання, труба не була умисно врізана відповідачем до мережі внутрішнього газопостачання, на ній була встановлена заглушку. Реконструкція газопроводу здійснювалася за проектом, розробленим позивачем. Спеціалісти «Запоріжгазу» прийняли до експлуатації нову системи газопостачання без жодних зауважень, а отже визнали, що проведений підрядною організацією демонтаж загальнобудинкового газопроводу виконаний у відповідності з проектом. 
За таких обставин суд обґрунтованого визнав, що відповідальність за наслідки залишення у квартирі відповідача частини колишнього внутрішнього газопроводу не може бути покладена на споживача.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у правовідносинах газопостачання, суд першої інстанції правильно зазначив, що пересічний споживач послуг з газопостачання із звичайним рівнем освіти та технічної обізнаності, не може ефективно здійснити свої права та бути проінформованим про всі особливості монтажу та демонтажу газових мереж. Споживач вправі розраховувати на те, що прийняття до експлуатації реконструйованої системи газопостачання представником оператора газорозподільної системи без жодних зауважень означає відсутність будь-яких порушень з боку самого споживача.
Позивач не надав суду жодного доказу, що виявлена частина труби на підлозі кухні була поєднана до системи внутрішнього газопостачання будинку безпосередньо відповідачем з метою несанкціонованого відбору природного газу.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для притягнення споживача до цивільно-правової відповідальності, відмовив «Запоріжгазу» у задоволенні позову та зобов`язав останнього відновити газопостачання до квартири відповідача.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права є неспроможними.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними. 
Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не встановлено.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення. 
Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 листопада 2021 року по цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Повний текст постанови складено 25 лютого 2021 року.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська