ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3258/21 Справа № 216/158/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/158/16

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:
позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,
відповідач -  ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1  та його представника адвоката Бугрія Віктора Миколайовича  на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року, яке ухвалено  суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 21 вересня 2020 року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.10.2012 року, з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить ОСОБА_3 на праві власності. Розмір збитків становить 52484,53 грн. Відповідач добровільно шкоду не сплатив, а тому позивач здійснив виплату відшкодування в розмірі 43737,11 грн. Крім того, позивач поніс витрати на аварійного комісара в розмірі 1746,00 грн. 
Уточнивши позовні вимоги у березні 2017 року та зазначивши співвідповідачем Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі - ТДВ СК «Альфа-Гарант»), позивач просив стягнути з солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» в порядку регресу вищевказаний розмір збитків.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2020 року провадження у справі в частині вимог до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» закрито.
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 43737,11 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1171,24 грн.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1  та його представник адвокат Бугрій В.М. просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та умисно позбавлено відповідача ОСОБА_1 доступу до правосуддя, змінено порядок розгляду справи із загального на спрощений, в стадії ухвалення судового рішення у справі, незаконно роз`єднано відповідальність солідарних відповідачів ОСОБА_1 та Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», без постановлення судової ухвали на процесуальне роз`єднання позовних вимог та виділення їх у самостійне провадження, як різних за юрисдикцією справ, закривши провадження у справі на користь одного із співвідповідачів - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та вирішивши справу щодо повного задоволення вимог позивача за рахунок другого із співвідповідачів, а саме ОСОБА_1 . Вважають, що суд безпідставно розглянув у спрощеному позовному провадженню дану справу, яка підлягала розгляду за правилами загального провадження, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду. При цьому, зазначають, що ухвала суду про закриття провадження у справі постановлена у загальному провадженні, тоді як рішення по суті ухвалено у спрощеному провадженні. Також, вказують на те, що відомості щодо закриття провадження та вирішення справи було оприлюднено лише через три місяці й десять днів, чим порушено принципи гласності та відкритості судового процесу та порушено права учасників справи. 
Не погоджуються відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бугрій Б.М. й з висновком суду першої інстанції про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована та вважають, що судом першої інстанції безпідставно було визнано Поліс № АА/5008197, наданий ОСОБА_1 , не належним доказом, з тих підств, що він викликає сумніви щодо його законності і дійсності, тоді як з боку учасників справи не було вимог щодо визнання його недійсним. Наполягають на тому, що вказаний оригінал Полісу № АА/5008197 є належим та допустимим доказом у справі, а тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Також, вказують на посилання суду першої інстанції на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які не стосуються даних правовідносин. 
Крім того, відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бугрій В.М. просять постановити окрему ухвалу відносно Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Головуючий суддя Кузнецов Р.О., у зв`язку з допущенням порушення норм процесуального права при провадженні цивільної справи №216/158/16-ц, відповідно до вимог ч. 8, ч.10 ст. 262 ЦПК України.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що, згідно постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.01.2013 року, у справі №444/8024/12, яка набрала законної сили 21.01.2013 (т. 1 а.с. 5-6), 21.10.2012 року о 14 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 312 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Рязанова м. Кривого Рогу, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, рухаючись в напрямку перехрестя з вул. Якіра, виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який, повертаючи ліворуч, залишав перехрестя. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Згідно заяви від 04.03.2013 (т. 1 а.с. 7), власник автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», скориставшись своїм правом, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем, звернулася із відповідною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, повідомивши про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду.
Згідно з даними з централізованої бази МТСБУ за результатами пошуку за номером автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , на дату скоєння ДТП, тобто станом на 21.10.2012 року, відомостей щодо страхування цивільно-правової відповідальності не встановлено (т. 1 а.с. 36). Разом з цим, пошук за номером полісу АА/5008197 встановив наявність полісу зі страховою компанією «Альфа-Гарант», але на дату скоєння ДТП, тобто станом на 21.10.2012 року, поліс не діяв (т. 1 а.с. 35).
Згідно листа страхової компанії «Альфа-Гарант» від 18.02.2013 (т. 1 а.с. 38) встановлено, що згідно з даними другого екземпляру полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів №АА/5008197 від 06.02.2012 року забезпечений транспортний засіб «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_3 , термін дії якого з 06.02.2012 року до 05.03.2012 року, страхова премія розрахована та сплачена страхувальником за один місяць страхування. Враховуючи те, що на дату настання ДТП, а саме: 21 жовтня 2012 року, поліс АА/5008197, був таким, що припинив свою дію, ТДВ СК «Альфа-Гарант» не має правових підстав для виплати страхового відшкодування.
Сторонами було надано два поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.02.2012 року (т. 1 а.с. 39, 93), які мають однакову серію та номер: АА/5008197, ідентичний спеціальний знак серії та номер НОМЕР_4 , але різні забезпечені транспортні засоби: автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_3 , та автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, відрізняється строк дії вказаних полісів: в першому випадку (т. 1 а.с.39) строк становить один місяць з 06.02.2012 року до 05.03.2012 року, а в другому (т. 1 а.с. 93) – один рік, з 06.02.2012 року до 05.02.2013 року. Страхувальником в обох випадках виступає ОСОБА_4 , а страховиком – ТДВ СК «Альфа-Гарант».
Згідно заяви на ім`я Генерального директора ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 20.11.2012 року (т. 2 а.с. 36), власник автомобіля «Mercedes-Benz» ОСОБА_4 вказує, що ним самостійно було вписано термін дії полісу ОСЦПВ № АА/5008197 на 1 рік, що не відповідає дійсності, оскільки зазначений поліс був придбаний ним терміном на 1 місяць.
Скориставшись послугами ПП «Дмитренко Д.А.» позивачем була організована оцінка визначення розміру завданих збитків, згідно з висновком якого матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 52484,53 грн (т. 1 а.с. 8).
17.07.2013 року, на підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України №2134 від 15.07.2013 року (т. 1 а.с. 9) та довідки № 1 від 26.04.2013 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (т. 1 а.с. 10), Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату на користь ОСОБА_3 у розмірі 43737,11 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1/20304 (т. 1 а.с. 11).
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та виходив з того, що позивач має право зворотньої вимоги (регресу) до ОСОБА_1 в розмірі виплаченого відшкодування.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом першої інстанції.
За ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.  Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 21.10.2012 року о 14 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 312 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Рязанова у місті Кривому Розі, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, рухаючись в напрямку перехрестя з вул. Якіра, виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який, повертаючи ліворуч, залишав перехрестя. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження 
Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.01.2013 року, у справі №444/8024/12, яка набрала законної сили 21.01.2013 (т. 1 а.с. 5-6), ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадження, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Отже, саме відповідач ОСОБА_1 є особою, винною у пошкодженні майна ОСОБА_3 та має відшкодовувати завдані збитки у повному обсязі.
Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). 
Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). 
Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. 
При цьому, за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку
з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).
Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Як вірно встановлено судом першої інстації, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes-Benz 312 D», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не була застрахована у встановленому Законом порядку, у зв`язку з чим потерпіла особа ( ОСОБА_3 ) набула права на отримання страхової виплати за рахунок МТСБУ.
Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «автомобіля «Mercedes-Benz 312 D», державний номерний знак НОМЕР_1 ,  на момент вчинення ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5008197 від 06.02.2012 року, оскільки згідно відомостей МТСБУ та страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант», за поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5008197 страхова премія розрахована та сплачена страхувальником за один місяць страхування. 
Крім того, згідно заяви на ім`я Генерального директора ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 20.11.2012 року (т. 2 а.с. 36), власник автомобіля «Mercedes-Benz» ОСОБА_4 повідомив, що ним самостійно було вписано термін дії полісу ОСЦПВ № АА/5008197 на 1 рік, що не відповідає дійсності, оскільки зазначений поліс був придбаний ним терміном на 1 місяць, а тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що судом надано невірну оцінку доказам у справі та безпідставно не прийнято, як належний та допустимий доказ, оригінал № АА/5008197 від 06.02.2012 року, в якому вказано строк його дії по 05.02.2013 року.
Згідно п.40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Скориставшись послугами ПП «Дмитренко Д.А.» позивачем була організована оцінка визначення розміру завданих збитків, згідно з висновком якого матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 52484,53 грн (т. 1 а.с. 8), у зв`язку з чим 17.07.2013 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату на користь ОСОБА_3 у розмірі 43737,11 грн. (т. 1 а.с. 11).
З огляду на викладене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, врахувавши вищенаведені положення законодавства, дійшов правильного висновку про те, що МТСБУ в силу вимог статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило 17 липня 2013 року регламентну виплату потерпілій у ДТП особі. Відповідач на час вчинення ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, його вина встановлена постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.01.2013 року, а тому МТСБУ має право зворотної вимоги у порядку частини першої статті 1191 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та умисно позбавлено відповідача ОСОБА_1 доступу до правосуддя, змінено порядок розгляду справи із загального на спрощений, в стадії ухвалення судового рішення у справі, незаконно роз`єднано відповідальність солідарних відповідачів ОСОБА_1 та Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», без постановлення судової ухвали на процесуальне роз`єднання позовних вимог та виділення їх у самостійне провадження, як різних за юрисдикцією справ, закривши провадження у справі на користь одного із співвідповідачів - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та вирішивши справу щодо повного задоволення вимог позивача за рахунок другого із співвідповідачів, а саме ОСОБА_1 , колегією суддів не приймаються, з огляду на наступні обставини.
Як слідує з матеріалів справи, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу №216/158/16-ц передано Головуючому судді Кузнецову Р.О. (т. 2 а.с 14), яким 20 січня 2020 року постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження та призначення її до розгляду у підготовчому засіданні, з викликом учасників справи, на 17 березня 2020 року (т. 2 а.с. 21).
17 березня 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 09 червня 2020 року (т. 2 а.с. 25).
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 вересня 2020 року на 16 годину 30 хвилин (т. 2 а.с. 44а), про що належним чином повідомлено учасників справи, однак учасники справи у судове засідання не з`явились, зокрема, відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бугрій В.М. на власний розсуд розпорядилися своїми процесуальними правами, надавши клопотання про розгляд справи за їх відсутності (т. 2 а.с. 59). 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (т. 2 а.с. 60), що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Разом з тим, у вступній частині оскаржуваного рішення суду, судом першої інстанції помилково зазначено про те, що розгляд справи проведено у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, що дійсно не відповідає матеріалам справи, однак може бути виправлено судом у прядку, визначеному 269 ЦПК України, й така помилка суду не тягне за собою скасування судового рішення.
За таких обставин, твердження апелянтів про те, що суд безпідставно розглянув у спрощеному позовному провадженню дану справу, яка підлягала розгляду за правилами загального провадження, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, є помилковим. 
Правомірність же постановлення ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року щодо закриття провадження в частині позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, встановлена постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Бугрія В.М., із залишенням без змін цієї ухвали суду.
Доводи ж апеляційної скарги про те, що відомості щодо закриття провадження та вирішення справи було оприлюднено лише через три місяці й десять днів, чим порушено принципи гласності та відкритості судового процесу та порушено права учасників справи, не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду, оскільки, згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, а таких порушень судом апеляційної інстанції у даному випадку не встановлено.
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Клопотання відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Бугрій В.М. щодо постановлення окремої ухвали відносно Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Головуючий суддя Кузнецов Р.О., у зв`язку з допущенням порушення норм процесуального права при провадженні цивільної справи №216/158/16-ц, задоволенню не підлягає, оскільки колегією суддів не встановлено обставин, визначених ст. 262 ЦПК України, для постановлення окремої ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Бугрія Віктора Миколайовича  - залишити без задоволення.
Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 березня 2021 року.

Головуючий: 

Судді: