П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/3323/20	

 	                      Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      23 жовтня 2020 року	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                            Ісмієвій А.І.

за участі:
представника апелянта                                        Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катран» до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Катран» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 лютого 2020 року № 24/21-32935905.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивачем здійснювалась роздрібна реалізація нафтопродуктів без отримання необхідної ліцензії, а тому на нього правомірно накладено штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.
При цьому, апелянт вважає помилковими висновки суду щодо завчасного неповідомлення суб`єктів господарювання про введення відповідних ліцензій, так як такі законодавчі зміни прийнято більш ніж за 7 місяців до запровадження ліцензій. 
Крім того, на переконання апелянта товариство могло визначити орган який видає відповідні ліцензії з Положення про Державну податкову службу України, яке затверджено постановою КМУ від 06 березня 2019 року № 227.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «КАТРАН» здійснює роздрібну торгівлю пальним на підставі ліцензії №2 1200314201900187 від 09 липня 2019 року на АЗС, яка розташована за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Козачі Лагері, автодорога М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог) 252+431 км (ліворуч) в межах Козачелагерської сільської ради.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі № 44 від 04 вересня 2019 року посадовими особами Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі проведено фактичну перевірку АЗС позивача, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 17 вересня 2019 року №006/21-22-40-329359059.
Проведеною перевіркою ТОВ «КАТРАН» встановлено порушення ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», що виразилось у реалізації пального без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, у період з 01 липня 2019 року по 08 липня 2019 року.
На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 01 листопада 2019 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за № 000024/21-22-32-32935905 у вигляді штрафу, у розмірі 250  000,00 грн.
При цьому, 03 грудня 2019 року ТОВ «КАТРАН» на вищевказане рішення подано скаргу до ДПС України, за результатами розгляду якої ДПС України прийняла рішення від 03 лютого 2020 року №4188/6/99-00-01-05-06-06, яким скаргу позивача задоволено частково, рішення про застосування фінансових санкцій за № 000024/21-22-32-32935905 від 01 листопада 2019 року скасовано та наказано Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі прийняти нове податкове повідомлення-рішення.
Тому, 06 лютого 2020 року Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі прийняло податкове повідомлення-рішення № 24/21-32935905, яким на підставі вищевказаного акту перевірки та на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та ст. 17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосовано до ТОВ «КАТРАН» штрафні (фінансові) санкції (штрафи), у сумі 250  000,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням про накладення штрафних санкцій, товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ліцензія (спеціальний дозвіл) – документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля – діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.
При цьому, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року № 2628-VІІІ (далі - Закон № 2628-VІІІ) внесено зміни до ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», зокрема, ч. 20 ст. 15 викладено у такій редакції: «Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю».
Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року № 2628-VІІІ, останній набирає чинності з 01 січня 2019 року, крім підпункту 6 (щодо змін до ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»), підпункту 17 (щодо змін до ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності») пункту 2 розділу II цього Закону, що набирають чинності з 01 липня 2019 року.
Крім того, ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року № 2628-VІІІ доповнено ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за якою до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії – 250  000,00 грн.
При цьому, згідно ч. 8 ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років. Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

В свою чергу, суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулює (встановлює, визначає) Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» (у редакції, чинній з 01 липня 2019 року), ліцензуванню підлягає, зокрема, виробництво і торгівля пальним, які ліцензуються відповідно до ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх прийняття.
Згідно п.4 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.
Згідно ч. 2 ст. 20 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», у разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується.
Між тим, згідно пп. 27 п. 4 Положення про Державну податкову службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227, Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.
При цьому, відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 19 червня 2019 року № 545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (набрала чинності 01 липня 2019 року) територіальні органи ДФС визначено органами ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального. 
Листом Державної фіскальної служби від 30 травня 2019 року за №17014/7/99-99-12-01-01-17 на виконання ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» доведено територіальним органам – головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензій на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 12 червня 2019 року. При цьому Головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання, починаючи з 01 липня 2019 року.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин ТОВ «Катран» оскаржено податкове повідомлення-рішення Головного управлінню Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 06 лютого 2020 року № 24/21-32935905, яким до нього застосовано штрафні санкції за порушення ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

В даному випадку, як вбачається з вищевикладених положень законодавства, ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року № 2628-VІІІ внесено зміни до ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» та запроваджено обов`язкове ліцензування роздрібної торгівлі пальним з 01 липня 2019 року.
При цьому, позивачем не заперечується того факту, що у період з 01 липня 2019 року по 08 липня 2019 року ним здійснювалась роздрібна торгівля пальним без отримання відповідної ліцензії.
В свою чергу, надаючи правову оцінку правомірності оскаржуваного рішення про накладення на позивача штрафних санкцій за торгівлю пальним без отримання ліцензії, колегія суддів зазначає наступне.
В даному випадку, Кабінетом Міністрів України, як вищим органом виконавчої влади України, з метою реалізації вищевказаних законодавчих змін, лише 19 червня 2019 року прийнято постанову № 545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою затверджено перелік органів ліцензування, зокрема встановлено, що ліцензування діяльності з роздрібної та оптової торгівлі пальним здійснюється територіальними органи ДФС.
При цьому, вказана постанова КМУ набрала чинності 01 липня 2019 року, тобто у день запровадження обов`язкового ліцензування роздрібної торгівлі пальним.
Крім того, згідно листа ДФС від 30 травня 2019 року № 17014/7/99-99-12-01-01-17 вбачається, що головним управлінням ДФС України в областях повідомлено про те, що головні управління ДФС у областях можуть видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання лише з 01 липня 2019 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що зазначені зволікання з боку держави в особі її органів виконавчої влади (КМУ, ДФС) щодо визначення органу ліцензування та відповідно зменшення суб`єкту господарювання строку для реалізації права на отримання ліцензії до набрання чинності законодавчих змін щодо ліцензування призвело б до необхідності зупинення діяльності суб`єкта господарювання.
В даному випадку, зазначені дії органів виконавчої влади є прикладом порушення ними принципу «належного урядування», які призвели до перешкод в господарюванні для добросовісних платників податків.
Тому, затримка в отриманні позивачем ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, на переконання колегії суддів, зумовлена виключно відсутністю визначеного порядку отримання таких ліценцій станом на 01 липня 2019 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що притягнення позивача до відповідальності за вищевказаних обставин не може бути визнане таким, що переслідує законну мету і є пропорційним.
В даному випадку, спір з аналогічними обставинами та правовідносинами був предметом розгляду у справах № 580/1550/20 та № 400/4113/19, за результатами розгляду яких, Верховний Суд сформував аналогічний правовий висновок.

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

          Повний текст судового рішення складено 19 лютого 2021 року.

    Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
    Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.