Номер провадження: 22-ц/813/4511/21 
Номер справи місцевого суду: 2-381/11
Головуючий у першій інстанції Сафарова  А. Ф.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.
за участю секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правника Олександра Петровича на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеського обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про задоволення кредитної заборгованості за рахунок предмету іпотеки та зупинення нарахування штрафних санкцій,

                                         В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правник О.П. звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на відповідні договори, за якими ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло від попереднього кредитодавця право вимоги до боржників.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2020 року відмовлено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правник Олександр Петрович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2020 року скасувати, а заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони його правонаступником задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи чи про проведення судового засідання в режимі відео конференції не подавали.
Від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони його правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність доказів про видачу виконавчого листа або відкритого виконавчого провадження позбавляє суд вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеського обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про задоволення кредитної заборгованості за рахунок предмету іпотеки та зупинення нарахування штрафних санкцій.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеського обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» - задоволені. У задоволенні позовних вимог відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2  відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2012 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2011 року залишено без змін.
Відповідно до листа Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.08.2020 року оригінал рішення від 12.12.2011 року вилучений з матеріалів цивільної справа, а вказана справа знищена за закінченням строків зберігання (а.с.46).
27 липня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором 014/0075/85/75562 від 29.05.2007 року, договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Чос О.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2045 від 29.05.2007 року та договором поруки 014/0075/85/75562/1 від 29.05.2007 року – ПАТ «Комерційний індустріальний банк», що підтверджується договором відступлення права вимоги №114/7-4629 від 27.07.2017 року (а.с.04-12). 
27 липня 2017 року ПАТ «Комерційний індустріальний банк» відступило право вимоги за кредитним договором 014/0075/85/75562 від 29.05.2007 року, договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Чос О.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2045 від 29.05.2007 року та договором поруки 014/0075/85/75562/1 від 29.05.2007 року – ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», що підтверджується договором відступлення права вимоги №114/7-4629-ДГ від 27.07.2017 року (а.с.13-30). 
Таким чином, з моменту підписання та виконання умов договору про відступлення прав вимоги від 27.07.2017 року, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло права первісного кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у зобов`язанні за кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором та може бути замінений, як його правонаступник. Права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» перейшли в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотнього відступлення. 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України  «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про видачу дубліката виконавчого документу, про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та  статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», тому суд не мав правових підстав відмовляти ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у задоволенні клопотання. 
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня  2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),  від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув та помилково відмовив заявнику у заміні сторони його правонаступником. 
За таких обставин, доводи апеляційної скарги є слушними, у зв`язку з чим ухвалу слід скасувати та задовольнити заяву про заміну сторони його правонаступником.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляц        ійний суд,
                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правника Олександра Петровича – задовольнити.
Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2020 року – скасувати.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» – задовольнити.
Замінити Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеського обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про задоволення кредитної заборгованості за рахунок предмету іпотеки та зупинення нарахування штрафних санкцій.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 15.02.2021 року.

Головуючий                  О.М. Таварткіладзе

Судді:                 А.П. Заїкін

                                                                       О.В. Князюк