У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги
 
18 січня 2021 року                                                                              
м. Київ
 
справа №425/3071/16-к
провадження №51-4025ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі-Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 лютого 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 травня 2020 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування вказаних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Крім того, засуджений заявив клопотання про поновлення строку касаційного оскарження вказаних судових рішень.
Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з касаційної скарги, засуджений звернувся до Суду зі скаргою                   11 січня 2021 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові                  від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
На обґрунтування причин поважності пропуску строку касаційного оскарження судових рішень засуджений зазначив про те, невчасно отримав ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 травня 2020 року поштою, а також встановлення вимог карантину на території України у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID - 19.
Однак, як убачається з судових рішень, доданих до касаційної скарги вирок суду першої інстанції стосовно засудженого ОСОБА_4 був оскаржений захисником в межах строку на апеляційне оскарження. Ухвала Луганського апеляційного суду постановлена 18 травня 2020 року і засуджений ОСОБА_4 був присутнім при її проголошенні, тому початком строку касаційного оскарження ухвали апеляційного суду для засудженого є день її проголошення.
Таким чином, ОСОБА_4 мав змогу звернутися до Суду з касаційною скаргою межах строку на касаційне оскарження. 
Що стосується встановлення карантину на території Україниу зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID – 19 як причини пропуску строку касаційного оскарження судових рішень, то засудженим не зазначено, яким чином карантинні обмеження перешкодили йому вчасно оскаржити вказані судові рішення.
Тому посилання засудженого як на поважність причин пропуску строку невчасне отримання ним копії ухвали апеляційного суду та встановлення карантину на території України, не є підставою для поновлення строку касаційного оскарження вказаних судових рішень.
Крім того, як убачається з матеріалів провадження, які є у Верховному Суді,                       05 грудня 2020 року засуджений ОСОБА_4 звертався з аналогічною касаційною скаргою на вказані судові рішення та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.
Ухвалою Суду від 15 грудня 2020 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 лютого 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 травня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження у разі, якщо суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення, підлягає поверненню особі, яка її подала.
За таких обставин, касаційна скарга засудженого підлягає поверненню.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 лютого 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 травня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 

 
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                                       ОСОБА_3