ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5763/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 березня 2021 року
                                                                                          м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
Судді-доповідача                    Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                 Кобаля М.І., Пилипенко О.Є.,  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з вимогами про:
- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не складання та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням надбавок із сум грошового забезпечення: робота з таємними виробами, носіями, документами - 10%; надбавка за особливо важливі завдання - 50%; премія - 10%;
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням надбавок із сум грошового забезпечення: робота з таємними виробами, носіями, документами 10%; надбавка за особливо важливі завдання 50%; премія 10%;
- визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення нового перерахунку пенсії та невиплати ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, та додаткових видів грошового забезпечення, передбаченого    Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704-2017-п, у зв`язку з прийняття Верховним Судом України остаточного рішення про протиправність та не чинність п.1,2 постанови КМУ №103 та змін до додатку 2 постанови КМУ №45, протиправною;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року та виплатити ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та додаткових видів грошового забезпечення і премії, передбаченого Постановою КМУ № 704-2017-п та відповідно до вимог    статті 43 Закону України № 2262-ХІІ, і провести виплату недоотриманих пенсійних коштів за 2018-2020рр., з урахуванням сум вже отриманих позивачем з 01 січня 2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ГУ ПФУ у Київській області у квітні 2018 року здійснений перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі    постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам»    (далі - Постанова №103) без урахування всіх складових грошового забезпечення. Водночас, виплата пенсії протиправно проводиться не в повному обсязі, а лише 50% у 2018 році, 75% у 2019 році, 100% у 2020 році від суми підвищення до пенсії попереднього розміру.
Позивач зазначає, що відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 у складенні та надісланні нової довідки до органу пенсійного забезпечення призводить до нарахування йому пенсії без врахування всіх складових, передбачених законодавством та порушення його прав та інтересів.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено, визнано бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не складання та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням надбавок із сум грошового забезпечення: робота з таємними виробами, носіями, документами 10%; надбавка за особливо важливі завдання 50%; премія 10% - протиправною; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області  оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням надбавок із сум грошового забезпечення: робота з таємними виробами, носіями, документами 10%; надбавка за особливо важливі завдання 50%; премія 10%; визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не проведення нового перерахунку пенсії та невиплати ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, та додаткових видів грошового забезпечення, передбаченого    Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704-2017-п, у зв`язку з прийняття Верховним Судом України остаточного рішення про протиправність та не чинність пунктів 1,2 постанови КМУ №103 та змін до додатку 2 постанови КМУ №45, протиправною; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року та виплатити ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та додаткових видів грошового забезпечення і премії, передбаченого Постановою КМУ № 704 та відповідно до вимог    статті 43 Закону України №2262-ХІІ, і провести виплату недоотриманих пенсійних коштів за 2018-2020рр., з урахуванням сум вже отриманих Позивачем з 01 січня 2018 року.
Не погоджуючись з судовим рішенням від 15 жовтня 2020 року ГУ ПФУ у Київській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, ухвалено рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішенням, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. Апелянт стверджує, що визнання нечинними пунктів 1,2 постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало чинності 05.03.2019 року, не може мати наслідком визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Київській області щолдо перерахунку пенсій, які були вчинені до визнання нечинною постанови №103.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року,  після усунення апелянтом нредоліків апеляційної скарги відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ у Київській області, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 03 лютого 2021 року. 
ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу не подавалося, що не перешкоджає розглядові апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, в порядку писмьвого провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Задовольняючи позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 - старший прапорщик у відставці, пенсіонер, ветеран військової служби, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.
Згідно з Розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.01.2017 по пенсійній справі позивача пенсія йому призначена (обчислена) із наступних сум грошового забезпечення:
-    посадовий оклад – 685,00 грн.;
-    оклад за військове звання - 65,00 грн.;
-    процентна надбавка за вислугу років (35 %) - 262,50 грн.;
-    робота з таємними виробами, носіями, документами 10% - 68,50 грн.;
- надбавка за особливо важливі завдання 50% - 506,25 грн.;
-    премія 10% - 68,50 грн.
Всього - 1655,75 грн. Основний розмір пенсії 65% грошового забезпечення (вислуга 25 років).
Після прийняття    Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704-2017-п    (далі - Постанова КМУ №704) у Позивача виникло законне право на перерахунок його пенсії з урахуванням сітки тарифних розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, та додаткових видів грошового забезпечення згідно з додатками зазначеної Постанови.
З метою виконання Постанови №704 та положень ч.4    ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ    (далі - Закон України № 2262-ХІІ), Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято постанову № 103-2018-п (далі - постанова КМУ № 103), якою установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із    Законом України № 2262-ХІІ    до 1 березня 2018 р.
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області на виконання постанови КМУ № 103 здійснило перерахунок пенсії Позивача з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, наданої Київським обласним військовим комісаріатом.
Вказаний перерахунок здійснений ГУ ПФУ у Київській області із таких сум грошового забезпечення:
-    посадовий оклад - 2910,00 грн.;
- оклад за військове звання - 1020,00 грн.;
-    процентна надбавка за вислугу років (50 %) - 1965,00 грн.
Всього - 5895,00 грн. Основний розмір пенсії 65% грошового забезпечення (вислуга років 25).
Згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018 р. підвищення складає 2206,91 грн.
З них виплачується:
- з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. щомісячно 50% від підвищення: 1103,46 грн.;
- з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно 75% від підвищення: 1655,18 грн.;
- з 01.01.2020 р. щомісячно 100% від підвищення: 2206,91 грн.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Київській області із заявою від 16.03.2020 про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 та виплати 100% визначеного пенсійного забезпечення, відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченого Постановою КМУ №704 та відповідно до вимог    Закону України № 2262-ХІІ    і неотриманих пенсійних коштів з 1 січня 2018 року, проте отримав відповідь від ГУ ПФУ у Київській області № 1000-0235- 8/29129 від 15 квітня 2020 про відмову позивачу здійснити перерахунок його пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії, а також 100% проведення виплат недоотриманих пенсійних коштів. 
Надалі, 06.06.2020 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання нової довідки до ГУ ПФУ у Київській області для перерахунку і виплати призначеної пенсії, згідно розміру грошового забезпечення відповідної посади діючого військовослужбовця із зазначенням усіх додаткових видів грошового забезпечення, премії та інших складових станом на 1 березня 2018 року (відповідно до додатку 2 постанови КМУ № 45 в редакції до змін, внесених постановою КМУ №103).
Позивач отримав відповідь від Київського ОВК № 2/5/3570 від 17.06.2020, в якій ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовив позивачу в наданні нової довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням усіх додаткових видів грошового забезпечення, премії та інших складових станом на 1 березня 2018 року.
Вважаючи дії та відмови відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 15 жовтня 2020 року, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга подана ГУ ПФУ у Київській області, із змісту апеляційної скарги вбачаються аргументи, які стосуються дій ГУ ПФУ у Київській області, тому судова колегія переглядає рішення суду першої інстанції від 15 жовтня 2020 року лише в частині задоволених позовних вимог до ГУ ПФУ у Київській області та не оцінює висновки суду щодо іншого відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до частини другої    статті 19 Конституції України    органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Частиною другою    статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України    передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені    Конституцією    та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог частини першої    статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України    доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частинами першою та другою    статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України    належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Вимогами    статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України    передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1    статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України    кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених    статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2    статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини третьої (четвертої)    статті 63 Закону № 2262-ХІІ    (в редакції на момент призначення пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою    статті 51 цього Закону.
Як вбачається з наведеної норми права, вказана норма не вказує на рішення суб`єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців як на підставу для перерахунку пенсії, а пов`язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення.
Разом із тим,    Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII    частину 4    статті 63 Закону № 2262-ХІІ    викладено у такій редакції: "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій" (набрання чинності з 01.01.2017).
Таким чином, починаючи з 01.01.2017 законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.
Відповідно до п. 7    Постанови Кабінет Міністрів України 17.07.1992 N 393    (в редакції Постанови Кабінету Міністрів № 103 від 21.02.2018) перерахунок пенсій, призначених відповідно до    Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 року прийнято постанову № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постанова КМУ № 704 набрала чинності з 01.03.2018 року.
На момент прийняття даної постанови    стаття 63 Закону № 2262-ХІІ    діяла в новій редакції і відповідно для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням розмірів грошового забезпечення у відповідності до цієї постанови необхідно було відповідне рішення Кабінету Міністрів України щодо порядку, умов та розмірів перерахунку.        
Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято постанову №103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із    Законом № 2262-ХІІ    до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови КМУ №704.
Пунктом 2 постанови КМУ № 103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 року у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.
З наведеного вбачається, що військовослужбовцям та деяким іншим особам перерахунок пенсій здійснюватиметься із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року - окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Виплата перерахованих пенсій здійснюватиметься поетапно починаючи з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Органи Пенсійного фонду здійснюватимуть перерахунок пенсій на підставі довідок про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, які будуть видані відповідними міністерствами та відомствами.
Таким чином, нормативний підхід до розуміння норм права, що регулюють відносини перерахунку і виплати пенсій на умовах норм    Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", дає можливість зробити висновок, що зі зміною правового регулювання підстав проведення перерахунку пенсії Кабінету Міністрів України делеговано право шляхом прийняття відповідної постанови встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3    статті 116 Конституції України.
Відповідно до    ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Колегія суддів зазначає, що постанова КМУ № 103 на час вчинення спірних дій та ухвалення судом першої інстанції рішення була чинною, не була визнана неконституційною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.
Визнання нечинними в подальшому пунктів 1, 2 постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області щодо перерахунку пенсії, які були вчинені відповідачем до визнання нечинною постанови КМУ № 103.
Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується    Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до    Конституції    та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність (ст. 63 Закону № 2262-ХІІ    в попередній редакції), а також не враховувати Постанову № 103.
Як зазначалось вище, збільшення грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, з яким Порядок № 45 раніше пов`язував виникнення підстав для перерахунку пенсії, відбулося з дати набрання чинності    постановою КМУ № 704 від 30.08.2017, якою затверджені нові розміри грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців.
Разом з тим,    постанова КМУ № 704 від 30.08.2017    набрала чинності лише 01.03.2018.
Постанова КМУ № 103 від 21.02.2018    набрала чинності раніше - 24.02.2018, тобто, до моменту набрання чинності    постановою КМУ № 704 від 30.08.2017    Кабінет Міністрів України встановив правила виплати перерахованої пенсії.
При цьому, станом на 01.01.2018 частина четверта    статті 63 Закону №2262-ХІІ    діяла в новій редакції, згідно з якою перерахунок пенсії пов`язувався з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов та порядку перерахунку пенсії, а без прийняття такої постанови перерахунок пенсії був би неможливим.
Колегія суддів звертає увагу, що у спірних правовідносинах вимоги позивача, станом на час його звернення до суду та розгляду справи, не мали достатнього підґрунтя у національному законодавстві, адже постановою КМУ №103, яка була чинною до 05.03.2018, прямо передбачено порядок виплати перерахованих пенсій колишнім військовослужбовцям у такий спосіб, як це здійснено ГУ ПФУ у Київській області, а також була відсутня усталена практика національних судів на підтримку аналогічних скарг заявників. 
Європейський суд з прав людини вже неодноразово зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (зокрема, у рішеннях у справах "Аррас та інші проти Італії", "Сухобоков проти Росії").
Як відзначив Конституційний Суд України, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.
Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року визнано таким, що відповідає    Конституції України    (є конституційним), пункт 4 розділу VІІ Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010 р. № 2857-VІ з наступними змінами.
У    рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012    зазначено, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати    Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.
Також, в цьому Рішенні вказано, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання    Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.
Аналіз вищевказаних рішень вказує, що при їх прийнятті Конституційний Суд України виходив із додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування у межах фінансових можливостей держави права кожного на достатній життєвий рівень.
Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист (пункт 2.1 рішення від 26.12.2011 р. N 20-рп/2011).
Окрім зазначеного колегія суддів звертає увагу, що перерахунок пенсії органами Пенсійного фонду України провадиться на підставі відповідних довідок із зазначенням складових пенсійного забезпечення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що в частині, що стосується ГУ ПФУ у Київській області, судом першої інстанції невірно встановлено фактичні обставини справи, надано їм неналежну оцінку та прийнято в цій частині необгрунтоване рішення.
Виходячи з наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість апеляційної скарги ГУ ПФУ у Київській області та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача до ГУ ПФУ у Київській області.
Оскільки колегією суддів встановлено неповне з`ясування судом обставин даної справи, що мають значення для правильного вирішення, вбачаються підстави для часткового скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Оскільки суд частково скасовує рішення суду першої інстанції, наявні правові підстави для перерозподілу судових витрат.                            
Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити.
2.          Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року скасувати в частині задоволених позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, ухваливши в зазначеній частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовити.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

3.          Здійснити перерозподіл судових витрат у справі: 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (04053, м. Київ, пров. Артилерійський, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 420, 40 грн. (чотириста двадцять  грн. сорок копійок). 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статей 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                  О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                 М.І. Кобаль

                                                                                                 О.Є. Пилипенко