ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2021 р.                                                       Справа №909/364/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                      Бонк Т.Б.,
суддів                                                                                          Бойко С.М.
                                                                                          Якімець Г.Г.

розглянувши в порядку спрощеного  позовного провадження без повідомлення сторін  
апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ПрАТ “НАК “Надра України” “Західукргеологія” від 07.09.2020 вх. №13-1140/13   (вх. № апеляційного суду 01-05/2450/20 від 08.09.2020)  
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2020 року (суддя Матуляк П.Я., повний текст рішення складено 14.08.2020, м. Івано-Франківськ) 
у справі №909/364/20 
за позовом Дочірнього підприємства ПрАТ “НАК “Надра України” “Західукргеологія”, м. Львів
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР-ГАЗ-ОЙЛ”, м. Івано-Франківськ
про стягнення заборгованості в сумі  124 278,78 грн.  
                                                    
                                                          ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

          У травні 2020року ДП  ПрАТ “НАК “Надра України” “Західукргеологія” звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ «УКР-ГАЗ-ОЙЛ»  про стягнення 124 278,78 грн, з яких 118  220,16грн заборгованості по орендній платі, 4  970,83грн пені та 1  087,79грн 5%річних від простроченої суми зобов`язання.
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 02.07.2018 сторони уклали договір оренди індивідуально визначеного майна, за умовами якого позивач передав відповідачу в строкове платне користування свердловину №31-Великі Мости Великомостівської площі. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати станом на березень 2020року його борг становить 118  220,16грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України та п.9.2 договору, яким передбачено у випадку прострочення орендарем виконання грошових зобов`язань нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки від суми заборгованості за кожен день прострочення та  сплату 5%річних від простроченої суми, позивач здійснив нарахування 4  970,83грн пені та 1  087,79грн 5%річних. Позивач зазначає також, що злісне ухилення відповідача від виконання взятих зобов`язань підтверджується невиконанням останнім умов мирової угоди, затвердженої ухвалою  Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020 у справі №909/1232/19, якою затверджено графік погашення боргу. 

          Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.08.2020 у справі №909/364/20 відмовлено у задоволенні позову.
          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що метою користування переданою в оренду свердловиною було проведення відповідачем ряду робіт (зокрема, реліквідації (відновлення) свердловини, проведення ГДС з метою оцінки стану свердловини, виконання ремонтних робіт, випробовування продуктивних горизонтів, облаштування свердловини, введення свердловини в дослідно-промислову експлуатацію за наявності підстав та виконання орендарем інших завдань покладених на нього, як користувача надр, згідно з діючим законодавством України), виконання яких передбачає наявність у відповідача спеціального дозволу. Суд вказав, що оскільки у відповідача відсутні ліцензійні  документи для виконання передбачених договором оренди робіт, 08.11.2017 відповідач уклав з власником спецдозволу - ТОВ спільним Українсько-Азербайджанським підприємством  «УКР-АЗ –ОЙЛ» (підприємством, далі – ТОВ СУАП «УКР-АЗ –ОЙЛ») договір про інвестиційну діяльність, за умовами якого підприємство взяло на себе зобов`язання здійснити буріння газових свердловин та оформити їх у власність відповідача. Разом з тим, суд встановив, що відповідач фактично отримав доступ до орендованої свердловини тільки 27.08.2018  після підписання ТОВ  СУАП «УКР-АЗ –ОЙЛ» з ДП «Жовківське лісове господарство»  (власником земельної ділянки) угоди про користування земельною ділянкою, на якій розташоване орендоване майно, однак в подальшому з 27.12.2018  по 05.05.2019 доступ відповідача до орендованого майна був також неможливим у зв`язку з закінченням дії цієї угоди та відсутністю до 06.05.2020 нової угоди, укладення якої залежало від продовження ТОВ  СУАП «УКР-АЗ –ОЙЛ»  дозволу на користування надрами, дія якого була продовжена лише 23.04.2019 згідно з наказом Державної служби геології та надр України №127. У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що в період з 02.07.2018 по 26.08.2018 та з  27.12.2018 по 05.05.2019  відповідач був позбавлений можливості користуватись орендованим майном з незалежних від нього причин, що відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України є підставою для звільнення його від сплати орендної плати. Дослідивши наявні в матеріалах справи платіжні доручення, суд встановив, що відповідач здійснив сплату орендних платежів  за період з 02.07.2018 по 26.08.2018 на суму 60  095,26грн та з 28.12.2018 по 05.05.2019 на суму 174  782,88грн, а відтак вказав, що сплачені за ці періоди орендні платежі підлягають зарахуванню в оплату оренди за наступні періоди. Відтак суд вказав про відсутність підстав для стягнення з відповідача 118  220,16грн заборгованості, нарахованої за період з листопада 2019року по лютий 2020року, та нарахованих у зв`язку її наявністю 5%річних і пені.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

          Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,  нез`ясування обставин, що мають значення для справи, просить    скасувати рішення, прийняти нове, яким позов задоволити.
          В апеляційній скарзі скаржник вказує, зокрема, що в платіжних дорученнях, якими відповідач сплатив орендну плату за користування майном за період, протягом якого він фактично не міг ним користуватись,  чітко вказано період (місяць), за який сплачується орендна плата, а відтак сплачені відповідачем кошти були зараховані відповідно до їх цільового призначення та не могли бути враховані як орендна плата за інші періоди. Зазначає, що  вчинення дій щодо підписання з власником земельної ділянки, на якій розташоване орендоване майно,  угоди про користування земельною ділянкою  є прямим обов`язком відповідача, а тому несвоєчасне укладення такої угоди не може бути підставою для звільнення його від обов`язку сплачувати орендні платежі. Вказує, що орендар, підписавши договір оренди та акт приймання-передачі майна, підтвердив, що в нього відсутні будь-які перешкоди у користуванні майном та претензії щодо його стану. Стверджує, що зі змісту пунктів 1.3, 1.5 договору оренди вбачається, що відповідачу було відомо про необхідність отримання спеціальних дозволів для використання орендованого майна, а тому закінчення строку дії спеціального дозволу на користування надрами та несвоєчасне продовження його дії  не є підставою для несплати орендної плати. Також зазначає, що відповідач тривалий час сплачував орендну плату та не звертався до позивача з вимогою про звільнення від її сплати у зв`язку з неможливістю користуватись орендованим майном.

          У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржуване рішення суду  першої інстанції без змін, апеляційну скаргу-без задоволення.
          Вказує, зокрема, що звільнення від сплати орендної плати, передбачене ч. 6 ст. 762 ЦК України, за які він не відповідає, є безумовним і не передбачає звернень до орендодавця. Зазначає, що після укладення договору оренди 02.07.2018 на підставі договору про спільну діяльність ТОВ  СУАП «УКР-АЗ –ОЙЛ» як власник спецдозволу звернулось до  ДП «Жовківське лісове господарство» (постійного користувача земельною ділянкою) для укладення угоди про користування земельною ділянкою, на якій розташоване орендоване майно, і після проведених процедур  з погодження з Львівським  обласним управлінням лісового та мисливського господарства та здійснення фактичних замірів земельної ділянки відповідна угода була укладена  лише 27.08.2018. У зв`язку з чим відповідач вказує, що до підписання 27.08.2018 угоди про користування земельною ділянкою він не міг користуватись цією ділянкою, а відтак  і орендованим майном, в іншому випадку таке користування свідчило б про самовільне зайняття земельної ділянки, за що передбачена адміністративна та кримінальна відповідальність. Щодо неможливості використання орендованого майна протягом періоду з 27.12.2018 по 22.04.2019 відповідач вказує, що така зумовлена відсутністю спеціального дозволу на користування надрами з вини Державної служби геології та надр, яка видала спеціальний дозвіл на користування надрами з порушенням строку прийняття рішення про продовження строку дії спеціального дозволу.  

          У відповіді на відзив скаржник заперечує доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, та, посилаючись на п.3.8 договору оренди, вказує, що  відповідачу заздалегідь було відомо про необхідність укладення договору користування земельною ділянкою, а відтак, що він зобов`язаний був вжити всіх необхідних заходів для її укладення. У зв`язку з чим апелянт вважає, що відповідач не довів неможливості використання орендованого майна внаслідок необхідності укладення угоди про користування земельною ділянкою. Щодо обставин продовження дії спецдозволу скаржник вказує, що обов`язок отримання спеціальних дозволів покладено на відповідача, відтак стверджувати про те, що він не відповідає за ці обставини немає підстав. 

          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  позивача.
          Ухвалою від 04.11.2020 розгляд   справи №909/364/20 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
          Згідно   з ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення  суду першої інстанції   належить скасувати, з огляду на наступне.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

          На підставі наказу №629 від 19.12.2013 Державною службою геології та надр України   Товариству з обмеженою відповідальністю спільному Українсько-Азербайджанське підприємству "УКР-АЗ-ОЙЛ" (далі-ТОВ  СУАП «УКР-АЗ –ОЙЛ») видано спеціальний дозвіл №4480 від 27.12.2013 на користування  надрами у Південній частині Великомостівського родовища строком на 5 років (том 1,а.с. 85-86).

           08.11.2017 ТОВ  СУАП «УКР-АЗ –ОЙЛ»  (підприємство, власник спеціального дозволу №4480 на користування надрами Південної частини Великомоствіського газового родовища) та ТОВ "УКР-ГАЗ-ОЙЛ" (інвестор) уклали договір про інвестиційну діяльність №08-11-2017 (том 1,а.с. 90-92), за умовами п.1.1 якого  підприємство приймає на себе зобов`язання по виконанню робіт з буріння та оформлення газових свердловин за інвестором, а інвестор, у свою чергу, - надати грошові кошти підприємству для здійснення господарської діяльності на підставі спеціального дозволу на користування надрами, що полягає у виконанні робіт з буріння та оформлення газової свердловини за інвестором.
          
           02.07.2018 ДП "Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" (повірений), яке діє від імені та в інтересах ПАТ "Національна акціонерна компанія "Надра України" на підставі договору доручення №388/07 від 09.11.2007 (орендодавець), та ТОВ "УКР-ГАЗ-ОЙЛ" (орендар) уклали договір оренди індивідуально визначеного майна (том 1,а.с. 12-18).
          Відповідно до п.1.1 повірений зобов`язався передати, а орендар - прийняти в строкове платне користування окреме індивідуально-визначене майно, а саме   свердловину №31 –Великі Мости Великомостівської площі, яка розташована за адресою: Україна, Львівська область, Сокальський район, на віддалі 0,3 км на північний схід  від с.Куличків і на віддалі 0,2 км на північний схід від автодороги В. Мости- Белз, в урочищі Чорний, в лісі, код свердловини- ВМ-31, є власністю Національної акціонерної компанії "Надра України", та обліковується на балансі ДП НАК "Надра України" "Західукргеологія".
          Згідно з п. 1.2 договору орендар погоджується з тим, що після підписання акту приймання-передачі майна в оренду, у нього відсутні будь-які перешкоди щодо користування зазначеним майном, відповідно до мети, визначеної в пункті 1.3. договору.
          Свердловина передається в оренду з метою: реліквідації (відновлення) свердловини, проведення ГДС з метою оцінки стану свердловини, виконання ремонтних робіт, випробовування продуктивних горизонтів, облаштування свердловини, введення свердловини в дослідно-промислову експлуатацію за наявності підстав та виконання Орендарем інших завдань покладених на нього, як користувача надр, згідно з діючим законодавством України (п.1.3 договору).
          Орендар здійснюватиме роботи, для яких є необхідним отримання дозвільних/ліцензійних документів, виключно за наявності документів, що посвідчують його право на виконання таких робіт (п.1.5 договору).
          Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що орендар вступає в строкове платне користування майном з дати підписання Акту приймання-передачі майна між повіреним та орендарем.
          Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору (п.2.7. договору).
          Відповідно до п.3.1 договору до моменту введення свердловини в дослідно-промислову експлуатацію/промислову експлуатацію орендна плата визначається за домовленістю сторін, та становить 27 303,13 грн за один календарний місяць без ПДВ за базовий місяць оренди. Базовий місяць оренди - це місяць, в якому було проведено оцінку Майна. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.
          Згідно з п.3.2. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за місяць оренди. В разі дефляції (індекс інфляції не перевищує одиниці) індексація за даний місяць не проводиться.
          Після отримання повіреним від орендаря письмового повідомлення про введення свердловини в дослідно-промислову експлуатацію/промислову експлуатацію, отримання припливу вуглеводнів, в порядку, передбаченому п. 4.15 договору, повірений має право ініціювати та замовити, а орендар оплатити проведення нової експертної оцінки з метою визначення ринкової вартості майна на основі якої сторонами встановлюється новий розмір орендної плати, про що сторони підпишуть нову додаткову угоду до цього договору (п.3.3 договору).
          Відповідно до 3.4. договору сторони погодили, що орендна плата перераховується орендарем на рахунок повіреного не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди, за який проводиться оплата.
          Згідно з п. 3.5. договору нарахування орендної плати у розмірі визначеному п. 3.1 цього договору починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна, а нарахування орендної плати, визначеної п. 3.3. договору починається з дати введення свердловини в дослідно-промислову експлуатацію/промислову експлуатацію.
          Відповідно до п.3.8 договору орендар самостійно відшкодовує землевласнику/землекористувачу суму витрат за користування землею під майном на підставі окремого договору, укладеного з орендарем та землевласником/землекористувачем.
          Згідно з п. 9.2 договору сторони передбачили, що орендар, який прострочив виконання грошових зобов`язань, передбачених умовами цього договору, на вимогу повіреного/орендодавця зобов`язаний сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення вказаних платежів, включаючи день оплати, а також сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 5% річних від простроченої суми за кожен день прострочення.
          Договір діє протягом п`яти років(п.11.1 договору).
          Договір нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №4896.

          Відповідно до акту прийому-передачі від 02.07.2018  повірений  передав, а орендар прийняв у строкове платне користування  свердловину №31, що є предметом договору оренди від 02.08.2018 (том 1,а.с. 19-20).
          Згідно з п. 3 вказаного акту  майно передане орендарю в належному стані, претензії орендаря щодо стану майна відсутні.

           18.12.2019 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору оренди, якою внесли зміни до п.3.1 договору та передбачили, що до моменту введення свердловини в дослідно-промислову експлуатацію/промислову експлуатацію орендна плата визначається за домовленістю сторін, та становить  20  833,33грн за один календарний місяць (том 1,а.с. 21-22).

           27.08.2018 ДП «Жовківське лісове господарство» (власник лісів) та ТОВ спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" (замовник) уклали угоду №27/08/18 про користування земельною ділянкою для проведення геологорозвідувальних робіт, у тому числі дослідно-промислової розробки південної частини Великомостівського газового родовища згідно з спеціальним дозволом на користування надрами  №4480  від 27.12.2013 (том 1,а..с 96-98).
          Згідно з п.1 угоди власник лісів виділяє, а замовник приймає в користування  земельну ділянку лісового фонду площею 1,18 га, на якій знаходяться нерухомі об`єкти -  газова свердловина №9, 7, 31 Великі Мости, для проведення геологорозвідувальних робіт, у тому числі, дослідно-промислової розробки південної частини Великомостівського газового родовища.
          Відповідно до п. 2 угоди  вона укладена на термін дії спеціального дозволу на користування надрами № 4480 від 27.12.2013, виданого  Державною службою  геології та надр України, тобто до 27.12.2018.
          Пунктами 7.1.1., 7.1.2. угоди передбачено, що замовник має право за погодженням з постійним лісокористувачем (Власником лісів) зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності, проводити  геологорозвідувальні роботи, у тому числі дослідно-промислову розробку південної частини Великомостівського газового родовища, провести ремонт та будівництво під`їзних доріг.
           Відповідно до пунктів 7.4.1, 7.4.2. угоди власник зобов`язаний надати замовнику підготовлену виділену земельну ділянку лісового фонду для проведення геологорозвідувальних робіт - в тому числі дослідно-промислову розробку південної частини Великомостівського газового родовища. Надати можливість до користування проходом до доріг загального користування.

          З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2018 ТОВ СУАП "УКР-АЗ-ОЙЛ" подало до Державної служби геології та надр заяву на продовження дії спеціального дозволу на  користування надрами №4480 від 27.12.2013 геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку південна частина Великомостівського родовища (том 1,а.с. 89).

            23.04.2019 Державна служба геології та надр України видала наказ №127 про продовження ТОВ СУАП "УКР-АЗ-ОЙЛ"  строку дії спеціального дозволу на користування надрами №4480 від 27.12.2013 до 27.12.2023.(том 1,а.с. 87-88).

           06.05.2019  ДП "Жовківське лісове господарство" (власник лісів) та ТОВ СУАП "УКР-АЗ-ОЙЛ"  (замовник)  уклали угоду №06/05/19 про користування земельної ділянкою для проведення геологорозвідувальних робіт, у тому числі дослідно-промислової розробки південної частини Великомостівського газового родовища згідно  з спеціальним дозволом на користування надрами  № 4480 від 27.12.2013 (том 1.а.с. 99-101).
          Відповідно до п. 2 вказаної угоди вона укладена на термін дії спеціального дозволу на користування надрами № 4480 від 27.12.2013, виданого  Державною службою  геології та надр України, тобто до 27.12.2023.

          Як докази сплати орендних платежів за користування свердловиною №31 відповідач надав наступні платіжні доручення (том 1,а.с. 71-84):
-№205 від 16.08.2018 на суму  31  707,00грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№237 від 13.09.2018 на суму 32  763,76грн з призначенням платежу  «за оренду свердловини №31 за 08.2018 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№61 від 20.03.2019 на суму 34  704,62грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 12.2018 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№23 від 18.04.2019 на суму 20  000,00грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 01.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№24 від 19.04.2019 на суму 15  051,68грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 01.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№53 від 23.05.2019 на суму 25  226,94грн  з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 02.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№56 від 24.05.2019 на суму 10  000,00грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 02.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№83 від 10.06.2019 на суму 5  543,98грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 03.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№87 від 18.06.2019 на суму 25  000,00грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 03.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№96 від 21.06.2019 на суму 5000,00грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 03.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№142 від 14.08.2019 на суму 20  000,00грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 04.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№146 від 29.08.2019 на суму 15  899,42грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 04.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№159 від 15.10.2019 на суму 15  000,00грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 05.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018»;
-№162 від 14.11.2019 на суму 10  000,00грн з призначенням платежу «за оренду свердловини №31 за 05.2019 рік згідно з договором оренди від 02.07.2018».

          До позовної заяви позивач долучив наступні акти приймання-передачі наданих на підставі договору оренди від 02.07.2018 послуг оренди свердловини №31:
-          за листопад 2019 року від  30.11.2019 на суму 36  695,26грн;
-          за грудень 2019року від 31.12.2019 на суму 31  424,90грн;
-          за січень 2020року від 31.01.2020 на суму 25  050,00грн;
-          за лютий 2020року від 29.02.2020 на суму 25  050,00грн.

          Зазначені акти підписані лише позивачем.

          Відповідно до довідки  Стрийської НГРЕ ДП "Західукргеологія" №2-119/01 від 31.03.2020 борг відповідача перед позивачем за договором оренди від 02.07.2018 станом на 31.03.2020 становить 118 220,16грн.
          У зв`язку з простроченням  орендарем грошового зобов`язання по сплаті орендної плати  на підставі  п. 9.2. договору позивач нарахував  пеню в сумі 4970,83грн та 5 % річних в сумі  1087,79грн за період з 15.12.2019 по 31.03.2020.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Відповідно до ч. 1  ст. 759 ЦК України, ч. 1  ст. 283 ГК України   за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно зі   ст. 762 ЦК України   з наймача справляється плата за користування майном, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно  від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (стаття 286 Господарського кодексу України).

Правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі укладеного сторонами договору оренди індивідуально визначеного майна від 02.07.2018, за умовами якого позивач передав відповідачу в користування свердловину №31 терміном на п`ять років.
          Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що орендар вступає в строкове платне користування майном з дати підписання Акту приймання-передачі Майна між повіреним та орендарем.
          Умовами п.3.1 договору визначено, що орендна плата перераховується орендарем на рахунок  позивача не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем оренди, за який проводиться оплата.

          Матеріалами справи підтверджено, що орендовану свердловину позивач передав відповідачу на підставі акту прийому-передачі від 02.07.2018.
          Згідно з п. 3 вказаного акту  майно передане орендарю в належному стані, претензії орендаря щодо стану майна відсутні.

           18.12.2019 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору оренди, якою внесли зміни до п.3.1 договору та передбачили, що до моменту введення свердловини в дослідно-промислову експлуатацію/промислову експлуатацію орендна плата визначається за домовленістю сторін, та становить  20  833,33грн за один календарний місяць (том 1,а.с. 21-22).
          Згідно з п.3.2. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за місяць оренди. В разі дефляції (індекс інфляції не перевищує одиниці) індексація за даний місяць не проводиться.

          Позивач вказує, що  у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати за період з листопада 2019 року по лютий 2020року його борг становить 118  220,16грн.

          Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення зазначеної суми заборгованості, вказавши, що в період з 02.07.2018 по 26.08.2018 та з  27.12.2018 по 05.05.2019  відповідач був позбавлений можливості користуватись орендованим майном з незалежних від нього причин, що відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України є підставою для звільнення його від сплати орендної плати.
          Зокрема, суд встановив, що відповідач фактично отримав доступ до орендованої свердловини тільки 27.08.2018  після підписання ТОВ  СУАП «УКР-АЗ –ОЙЛ» з ДП «Жовківське лісове господарство»  (власником земельної ділянки) угоди про користування земельною ділянкою, на якій розташоване орендоване майно, однак в подальшому з 27.12.2018  по 05.05.2019 доступ відповідача до орендованого майна був також неможливим у зв`язку з закінченням дії цієї угоди та відсутністю до 06.05.2020 нової угоди, укладення якої залежало від продовження ТОВ  СУАП «УКР-АЗ –ОЙЛ»  дозволу на користування надрами, дія якого була продовжена лише 23.04.2019 згідно з наказом Державної служби геології та надр України №127.

          Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.

          Згідно з частиною шостою  статті 762 ЦК України  наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
          
          Верховний Суд у постановах від 05.06.2018 у справі №     905/1601/17, у від 27.08.2019 у справі № 914/2264/17 вказав, що закон не містить переліку обставин, які звільняють наймача від плати за користування орендованим майном (орендної плати) на підставі частини шостої  статті 762 ЦК України, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі обставини одночасно позбавляють орендаря можливості користуватись об`єктом оренди і він не відповідає за це.
          Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
          Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені. При цьому незалежними від волі орендаря обставинами є, зокрема, незаконне захоплення майна іншою особою, неповідомлення орендодавцем орендаря про права третіх осіб на майно (наприклад, право застави, при реалізації якого може накладатися арешт на майно, що унеможливлює доступ орендаря до нього), аварійний чи незадовільний технічний стан майна, правомірне зайняття приміщення третьою особою на підставі договору оренди, раніше укладеного з орендодавцем.
          При настанні таких обставин вже після укладення договору оренди доказами на підтвердження неможливості використання майна можуть бути, зокрема, сертифікат торгово-промислової палати щодо форс-мажорних обставин, документально оформлені результати розгляду заяв та скарг до правоохоронних органів, акт державного виконавця про арешт майна та його передачу третій особі на відповідальне зберігання, судове рішення у справі за позовом про усунення перешкод у користуванні майном, висновок судової експертизи про аварійний стан об`єкта оренди, рішення компетентного державного органу про початок його реконструкції, реставрації чи капітального ремонту тощо. 
          За приписами ч. 1  ст. 627 ЦК України  відповідно до  статті 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
          Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
          Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
          Аналіз умов п.3.8 укладеного сторонами договору оренди, яким передбачено, що орендар самостійно відшкодовує землевласнику/землекористувачу суму витрат за користування землею під майном на підставі окремого договору, укладеного з орендарем та землевласником/землекористувачем, свідчить про те, що орендарю було заздалегідь відомо про необхідність укладення в майбутньому договору щодо користування земельною ділянкою,  на якій розташована свердловина, а відтак він зобов`язаний був вжити всіх необхідних заходів для своєчасного укладення такого правочину. 
          Слід також зазначити, що в п.1.2 договору сторони передбачили, що орендар погоджується з тим, що після підписання акту приймання-передачі майна в оренду, у нього відсутні будь-які перешкоди щодо користування зазначеним майном, відповідно до мети, визначеної в пункті 1.3. договору.
          Як  вказано вище, акт приймання-передачі орендованого майна, в якому зазначено про відсутність в орендаря будь-яких претензій щодо майна, сторони підписали 02.07.2018, а відтак саме з цього дня відповідно до умов п. 2.1. договору у відповідача виник обов`язок здійснювати оплату за користування орендованим майном.

          Також апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апелянта про відсутність підстав для звільнення орендаря від обов`язку сплачувати орендну плату у зв`язку з несвоєчасним отриманням ТОВ СУАП «Укра-АЗ-Ойл» спеціального дозволу на  користування надрами, оскільки умовами пунктів 1.3, 1.5 договору оренди чітко передбачено необхідність отримання орендарем дозвільних документів, а відтак ризики несвоєчасного їх отримання не можуть впливати на право орендодавця отримувати орендну плату. 
          
          В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач звертався до орендодавця з повідомленнями про неможливість користування орендованим майном протягом періодів з 02.07.2018 по 26.08.2018 та з  27.12.2018 по 05.05.2019.

          Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних  доручень,  відповідач здійснював сплату орендних платежів за вказані періоди, протягом яких, в подальшому, він стверджував про неможливість користування орендованими майном  (зокрема, ПД №237 від 13.09.2018 на суму 32  763,76грн оплачену оренду за серпень 2018 року, ПД №61 від 20.03.2019 на суму 34  704,62грн оплачено оренду за грудень 2018року, ПД №23 від 18.04.2019 на суму 20  000,00грн та ПД №24 від 19.04.2019 на суму 15  051,68грн оплачено оренду за січень 2019року, ПД №53 від 23.05.2019 на суму 25  226,94грн  та ПД №№56 від 24.05.2019 на суму 10  000,00грн оплачено оренду за лютий 2019року, ПД №82 від 10.06.2019 на суму 5  543,98грн, ПД №87 від 18.06.2019 на суму 25  000,00грн, ПД №96 від 21.06.2019 на суму 5000,00грн оплачено оренду на березень 2019року; ПД №142 від 14.08.2019 на суму 20  000,00грн, ПД №146 від 29.08.2019 на суму 15  899,42грн, ПД № оплачено оренду за квітень 2019року; ПД №159 від 15.10.2019 на суму 15  000,00грн та ПД№162 від 14.11.2019 на суму 10  000,00грн оплачено оренду за травень 2019року).

          Відповідно до довідки  Стрийської НГРЕ ДП "Західукргеологія" №2-119/01 від 31.03.2020 і розрахунку позивача борг відповідача за договором оренди від 02.07.2018 станом на 31.03.2020 становить 118 220,16грн.

          Вказівку суду першої інстанції, що здійснені відповідачем вказаними платіжними дорученнями оплати  підлягають зарахуванню в оплату оренди за наступні періоди апеляційний суд вважає помилковою та такою, що суперечить п. 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку Україні від 21.01.2004 № 22, та п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, згідно з якими  отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платник чітко визначив призначення платежу. 
          Аналогічна правова позиція викладена  у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 904/12527/16,  від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18.

          На підставі викладеного колегія суддів погоджується з доводами позивача про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди від 02.07.2019, а відтак про  наявність підстав для   стягнення з нього   основного боргу в сумі 118  220,16грн.

Відповідно до   ст. 610 ЦК України   порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1   ст. 612 ЦК України    боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України     передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання(ст. 549 ЦК України).
За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

          Згідно з п. 9.2 договору оренди сторони передбачили, що орендар, який прострочив виконання грошових зобов`язань, передбачених умовами цього договору, на вимогу повіреного/орендодавця зобов`язаний сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення вказаних платежів, включаючи день оплати, а також сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 5% річних від простроченої суми за кожен день простр          очення.
          У зв`язку з простроченням  орендарем грошового зобов`язання по сплаті орендної плати  на підставі  п. 9.2. договору позивач нарахував  пеню в сумі 4970,83грн та 5 % річних в сумі  1087,79грн за період з 15.12.2019 по 31.03.2020.

          Перевіривши проведений позивачем розрахунок заявлених до стягнення 4970,83грн пені та 5 % річних в сумі  1087,79грн, апеляційний суд встановив його правильність та обгрунтованість.

          На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з доводами скаржника та вважає його вимоги   щодо стягнення з відповідача 118  220,16грн заборгованості по орендній платі, 4  970,83грн пені та 1  087,79грн 5%річних від простроченої суми зобов`язання законними та обрунтованими.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Відповідно до  ст.236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Згідно з  ст.275 ГПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
          Статтею 277 ГПК України  передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          Апеляційний суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення від    11.08.2020  суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, неправильно застосував норм матеріального права та   дійшов висновків, які   не відповідають обставинам справи,   і,   як наслідок,   неправомірно відмовив у задоволенні позову.   Отже, рішення суду першої інстанції   належить скасувати, прийняти   нове, яким позов задоволити.
Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки позов підлягає до задоволення, судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції та за перегляд рішення апеляційним судом на підставі ст.   129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.    86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд
                  
П О С Т А Н О В И В :
1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ПрАТ “НАК “Надра України” “Західукргеологія” від 07.09.2020 вх. №13-1140/13   (вх. № апеляційного суду 01-05/2450/20 від 08.09.2020) -задоволити.

2.  Рішення Господарського суду Івано-Франківської від  11.08.2020 у справі №909/364/20- скасувати.  Прийняти нове рішення, яким позов Дочірнього підприємства ПрАТ “НАК “Надра України” “Західукргеологія” до Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР-ГАЗ-ОЙЛ” про стягнення заборгованості в сумі  124 278,78 грн - задоволити.

          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР-ГАЗ-ОЙЛ”, ідент. код 39461508, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ,  вул. Гетьмана Мазепи, будинок 35, квартира 61 на користь Дочірнього підприємства ПрАТ “НАК “Надра України” “Західукргеологія”, ідент. код: 01432606, місцезнаходження: м. Львів, пл..Міцкевича, будинок 8, - 118  220,16грн заборгованості по орендній платі, 4  970,83грн пені та 1  087,79грн 5%річних.

3.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР-ГАЗ-ОЙЛ”, ідент. код 39461508, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ,  вул. Гетьмана Мазепи, будинок 35, квартира 61 на користь Дочірнього підприємства ПрАТ “НАК “Надра України” “Західукргеологія”, ідент. код: 01432606, місцезнаходження: м. Львів, пл..Міцкевича, будинок 8,  - 2  102,00грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3  153,00грн судового збору за перегляд рішення апеляційним судом.

4.      Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження  постанови встановлені ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач):                                                            Т.Б. Бонк
Судді                                                                                                    С.М. Бойко
                                                                                                    Г.Г. Якімець