ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 січня 2021 року	 	Справа № 916/2804/18	
м.Одеса, проспект Шевченка,29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді М.А. Мишкіної 
суддів Л.О. Будішевської, Л.В. Лавриненко 
(склад судової колегії змінений відповідно до розпоряджень  керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №344  від 01.07.2019р., №291 від 07.09.2020р. №408 від 20.10.2020р., розпорядження в.о. керівника апарату суду №620  від 23.08.2019р. та   протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019р.,від 23.08.2019р., від 07.09.2020р. та від 20.10.2020р.) 
секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:
від ТОВ «Едда ЛТД» - Пошелюзний С.В. – за ордером;
від  ТОВ «Едем-Едем» -  Трубов В.В. – в.о. директора;
від АТ  "ДТЕК Одеські Електромережі" - Оляш К.І. - за довіреністю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю «Едем-Едем» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Едда ЛТД»
на рішення господарського суду Одеської області від 22 квітня 2019 року 
у справі №916/2804/18
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські Електромережі" 
до:
- Товариства з обмеженою відповідальністю «Едда ЛТД»;
- Товариства з обмеженою відповідальністю «Едем-Едем»
про визнання права власності на трансформаторну підстанцію

суддя суду першої інстанції: Смелянець Г.Є.
дата і місце ухвалення рішення: 22.04.2019р., 18:28год., м. Одеса, господарський суд Одеської          області, зала судових засідань №16
повне рішення складено 26.04.2019р. 

Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
У судових засіданнях 13.08.2019р., 27.08.2019р. оголошувалась перерва згідно ст.216 ГПК України.

В судовому засіданні   21.01.2021р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
                                                      встановив:
13.12.2018р. Акціонерне товариство «Одесаобленерго» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДДА ЛТД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДЕМ-ЕДЕМ», в якому просило суд визнати право власності АТ «Одесаобленерго»  на трансформаторну підстанцію  КТПММ 40кВА10/0,4кВ, №129, розташовану на території  бази відпочинку «ЕДЕМ»  за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт.Затока, район Центральний; стягнути з  ТОВ «ЕДДА ЛТД» та ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» витрати зі сплати судового збору у розмірі  2     299,85грн.
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що  на замовлення та за рахунок позивача у 2013 році була побудована та введена в експлуатацію  підстанція КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, яка до 01.01.2018р. використовувалася позивачем задля постачання електричної енергії на базу відпочинку „Едем"(що належить ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ») на підставі відповідного договору, укладеного із ТОВ «ЕДДА ЛТД». 
01.01.2018р. Договір про постачання електричної енергії №371 від 29.09.2006р. припинив свою дію та було припинено постачання електричної енергії. ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» листами від 19.10.2018р. та від 31.10.2018р. повідомляло  про свою готовність забезпечити доступ  представникам АТ «Одесаобленерго» до ТП-129, однак наголошувало, що ТП-129 є власністю ТОВ «ЕДДА ЛТД». 13.11.2018р. представники АТ «Одесаобленерго»  прибули на територію бази відпочинку «ЕДЕМ»  для здійснення демонтажу ТП-129 , проте працівники ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ»  не надали можливість провести демонтаж ТП-129, про що було складено відповідний акт. Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ»  не визнає право власності  АТ «Одесаобленерго» на ТП-129. При цьому позивач вказує, що не здійснював державну реєстрацію права власності на трансформаторну підстанцію   в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки ТП-129 не відноситься до нерухомого майна.
З посиланням на норми ст.ст.319, 321, 392 ЦК України позивач просив задовольнити позовні вимоги.
30.01.2019р. від  ТОВ «ЕДДА ЛДТ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову, зазначаючи,  що саме ТОВ «ЕДДА ЛДТ» являється власником трансформаторної підстанції, оскільки будівництво останньої було здійснено на підставі ТУ №76-11 та договору №76-11 про реалізацію ТУ від 28.03.2011р. за замовленням АТ «Одесаобленерго» підрядною організацією ТОВ „Центр-Енерго-Сервіс" .ТОВ «ЕДДА ЛДТ» зазначає, що товариством  було здійснено оплату всіх матеріалів, обладнання та робіт  по створенню технічної можливості  здійснення технічної передачі  електричної енергії до електроустановок останнього, що в свою чергу надає  права вважати себе власником цих матеріалів та обладнання, в тому числі і трансформаторної підстанції  КТПММ 40кВА10/0,4кВ, №129. Окрім того, відповідач  посилається на те, що знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є безумовною ознакою його права власності. АТ «Одесаобленерго» не надало жодних документів, які б підтвердили оплату чи інший розрахунок за спірне майно.
30.01.2019р. від ТОВ   «ЕДЕМ-ЕДЕМ» надійшов відзив на позовну заяву,  в якому відповідач також просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведеність позовних вимог, оскільки будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи по приєднанню ТОВ «ЕДДА ЛДТ» до електричних мереж, що включало в себе також придбання матеріалів та обладнання необхідних для виконання цих робіт, здійснювалося саме за рахунок ТОВ «ЕДДА ЛДТ», а договором №76-11 про реалізацію технічних умов від 28.03.2011р. жодним чином не передбачено передачі обладнання та матеріалів електропередавальній організації. ТОВ «ЕДДА ЛДТ»          самостійно ніколи не передавало позивачу ніяких матеріальних          цінностей. 
26.02.2019р. від АТ «Одесаобленерго» надійшли відповіді на відзиви ТОВ «ЕДДА ЛТД» та ТОВ   «ЕДЕМ-ЕДЕМ», в яких позивач зазначав, що умови договору про реалізацію технічних умов №76-11 від 28.03.2011р. не передбачають виникнення у ТОВ «ЕДДА ЛДТ» права власності на ТП, оскільки за результатами виконання цього договору ТОВ «ЕДДА ЛДТ» отримує саме технічну можливість, а не майно, яке було побудовано задля створення такої можливості. Також позивач посилається на те, що являється власником ТП, оскільки побудована ТП є результатом виконання договору підряду в капітальному будівництві ПР-ТУ №76-11/06/22/04 від 22.04.2013р. та з огляду на п.5.7. вказаного договору та ст.876 ЦК України.          
Після будівництва ТП у додатку №7 до договору про постачання електричної енергії, який укладений між позивачем і ТОВ «ЕДДА ЛДТ»,          сторони узгодили межу балансової належності, яка відповідно до п.1.2 Правил користування електричною енергію, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996р. являється точкою розподілу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або повного господарського відання. Вказаний додаток №7 до договору, в якому відображено, що ТП є власністю та знаходиться на балансі позивача, підписаний ТОВ «Едда ЛТД» без жодних зауважень. Окрім того, позивач посилається на те, що в ході розгляду іншої справи №916/1881/17 ТОВ «ЕДДА ЛДТ» у своєму позові визнає факт перебування на балансі позивача ТП. 
          Рішенням господарського суду Одеської області від 22.04.2019р. (суддя Смелянець Г.Є.) позов АТ «Одесаобленерго» задоволено; визнано право власності АТ «Одесаобленерго»  на трансформаторну підстанцію КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, розташовану на території бази відпочинку «Едем» за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, район Центральний; стягнуто з ТОВ «Едда ЛТД» та  ТОВ «Едем-Едем» на користь АТ «Одесаобленерго»  по 1 149, 93 грн.  судового збору.
          Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст.ст. 182, 328, 331 (ч.2), 392 ЦК України, ч. 1 ст. 2, ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 2.2., 2.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ 31.07.96р. №28 та вмотивоване наступним:
- спірну трансформаторну підстанцію було збудовано позивачем та введено в експлуатацію на підставі договору підряду, який укладений з ТОВ „Центр-Енерго-Сервіс" під час надання послуг з реалізації технічних умов на підключення електроустановок відповідача-1 до електричних мереж позивача на підставі відповідного договору про реалізацію технічних умов.  У договорі про реалізацію технічних умов відсутні умови щодо будівництва КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ та умови щодо права власності на вказану трансформаторну підстанцію, натомість, такі умови   встановлені у договорі підряду.
-  після завершення будівництва спірної трансформаторної підстанції та прийняття її в експлуатацію, 20.03.2015р. між ПАТ «Одесаобленерго» і ТОВ «Едда ЛТД» підписаний Акт №46 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є Додатком №7 до договору на постачання електричної енергії №371 від 29.09.2006р., та яким установлена балансова належність електромереж та установок, а саме ТП-129 віднесена до балансової належності Б-Дністровського РЕМ. 
- судом не прийнято до уваги посилання відповідачів на те, що саме вони є власниками спірної трансформаторної підстанції і виникло це право у відповідача -1 під час виконання          договору про реалізацію технічних умов,  з огляду на  встановлені обставини справи щодо відсутності у договорі, укладеному між позивачем і відповідачем-1,          умов щодо будівництва трансформаторної підстанції, а також з огляду на укладення відповідачем -1 додатку №7 до договору          на постачання електричної енергії №371 від 29.09.2006р., яким внаслідок розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності право власності на трансформаторну підстанцію закріплено за позивачем. 
- посилання відповідача-2 на те, що умови додатку №7 до договору на постачання електричної енергії №371 від 29.09.2006р. не можуть прийматися до уваги, оскільки сам договір припинив свою дію, господарський суд визнав недоцільними, оскільки припинення дії цього договору не припиняє домовленостей сторін, досягнутих і виконаних під час дії цього договору. 
          Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Едем-Едем» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2019р та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Одесаобленерго та  стягнути з позивача на користь ТОВ «ЕДЕМ- ЕДЕМ» судовий збір за подання апеляційної скарги.
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «Едем-Едем» зазначає наступне:
- судом першої інстанції при встановленні обставин та підстав щодо наявності/відсутності та виникнення у ТОВ «ЕДДА ЛТД» права власності на КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, не застосовано норми матеріального права: частину 3 статті 8, статті 41, пункту 7 частини 1 статті 92 Конституції України, частини 1 та 3 статті 11, статті 328, частини 1 статті 331, частини 1 статті 876 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 6 Закону України «Про електроенергетику», а також неправильно застосовано пункти 1.1. та 2.1. Правил користування електричною енергією, оскільки пункти 1.1. та 2.1. Правил користування електричною енергією, з врахуванням положень частини 3 статті 8, статті 41 та пункту 7 частини 1 статті 92 Конституції України, не можуть регулювати відносини щодо права власності, а також не є нормами, які встановлюють порядок виникнення, зміни або припинення права власності.
- при встановленні обставин та підстав щодо наявності/відсутності та виникнення у позивача права власності на КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, судом застосовано пункти 1.1. та 2.1. Правил користування електричною енергією, які, на думку позивача, зважаючи на частину 3 статті 8, статті 41, пункту 7 частини 1 статті 92 Конституції України, не можуть бути застосовані до правовідносин власності та які не можуть встановлювати підстави виникнення, зміну та припинення права власності. Внаслідок укладення та виконання Договору про реалізацію технічних умов у ТОВ «ЕДДА ЛТД», як у замовника, який замовив та оплатив виконання будівельно-монтажних робіт за вказаним договором,  виникло право власності на КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, район Центральний та яка була збудована на замовлення та за рахунок ТОВ «ЕДДА ЛТД» для обслуговування бази відпочинку «Едем».
- суд першої інстанції який нібито встановив наявність у Позивача права власності на КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, так і не встановив момент виникнення цього права у Позивача. 
          -висновки суду першої інстанції про правову природу Договору про реалізацію технічних умов та про відсутність в ньому умов щодо здійснення будівництва КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 не відповідають обставинам справи та свідчать про неповне з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, оскільки умовами Договору про реалізацію технічних умов передбачено обов`язок Позивача на підставі розробленої проектно-кошторисної документації виконати будівельні, монтажні та пусконалагоджувальні роботи, передбачені пунктом 2.1.1 Договору № 76-11, а саме обов`язок побудувати на земельній ділянці Відповідача-1 прохідну ТИ-10/04кВ (КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129).
          -висновок суду першої інстанції про доведення Позивачем виникнення у нього права власності на КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 не відповідає обставинам справи та свідчить про порушення судом норм матеріального права (ст. 875,876 ЦК України), оскільки ст. 876 ЦК України  встановлено загальне правильно, яке може бути змінене лише сторонами відповідного договору підряду (в даному випадку - сторонами Договору про реалізацію технічних умов), і це правило є однозначним — власником об`єкта будівництва, як і інших будівельних робіт є замовник. Тобто, власником об`єкта будівництва та власником будівельних робіт за Договором про реалізацію технічних умов, зокрема власником КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 є замовник - ТОВ «ЕДДА ЛТД», оскільки умовами вказаного договору не передбачено інше. Станом на момент завершення будівництва КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, право власності на вказаний об`єкт підлягало обов`язковій державній реєстрації у Державному реєстрі прав. Проте, позивач не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують факт реєстрації права власності позивача на КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 в Державному реєстрі прав.
- Судом не з`ясовано правову природу такого об`єкта цивільних правовідносин як комплектна трансформаторна підстанція, а також до якого виду майна (речей) відноситься комплектна трансформаторна підстанція. КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, є приналежністю бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 , як головної речі, оскільки призначена для обслуговування бази відпочинку «Едем» (шляхом забезпечення бази електричною енергією) та пов`язана спільним призначенням, а саме належним функціонуванням бази відпочинку «Едем». КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 як приналежність бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не може за загальним правилом бути самостійним об`єктом цивільних правовідносин.
          -Судом першої інстанції не враховано підстави виникнення у ТОВ «ЕДДА ЛТД» права власності на КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 , не враховано джерела фінансування будівництва КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, підстави припинення права власності, а також неправильно визначено правову природу акту розмежування балансової належності,  не встановлено на чиїй земельній ділянці знаходилось КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 на момент будівництва.  Сплачуючи Позивачу 649 581,51 грн. за рахунком № 633БМР/ИП від 28.03.2013р. за Договором про реалізацію технічних умов, ТОВ «ЕДДА ЛТД» оплатило Позивачу вартість будівельного-монтажних та пусконалагоджувальних робіт щодо будівництва КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129. Обставини справи свідчать, що за Договором підряду № 22.04.2013р. № ПР-ТУ №76-11/06/22/04 позивач сплатив ТОВ «Центр-Енерго-Сервіс» грошові кошти 649 581,51 грн., тобто позивач сплатив ТОВ Центр-Енерго-Сервіс» грошові кошти, які були отримані позивачем від ТОВ «ЕДДА ЛТД» саме за виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт щодо будівництва КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129. Вказані обставини дають можливість встановити, що будівництво КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 здійснювалось виключено за замовленням та виключно за рахунок грошових коштів ТОВ «ЕДДА ЛТД».
- враховуючи те, що позивач вважає себе нібито власником КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, яка була побудована на земельній ділянці, що не належить і не належала позивачу, а перебувала у власності ТОВ «ЕДДА ЛТД» та побудована за грошові кошти ТОВ «ЕДДА ЛТД», Позивач, як власник майна, на підставі ч. 4 ст.319, п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК  України, статті 16 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», зобов`язаний був укласти з ТОВ «ЕДДА ЛТД» та ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» договір про встановлення земельного сервітуту. Відсутність такого договору та відсутність будь-яких домовленостей позивача з ТОВ «ЕДДА ЛТД» та ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» про використання земельної ділянки на якій знаходиться спірне майно, в сукупності з іншими обставинами, свідчать про відсутність у позивача права власності на КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129.
- судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки безпідставно приєднано до матеріалів судової справи надані Позивачем докази, які були подані з порушенням порядку встановленого статтею 81 Господарського процесуального кодексу України. Суд першої інстанції не приймав процесуальне рішення про поновлення позивачу строків на подання копій платіжних доручень, які нібито свідчать про оплату саме позивачем будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129, а обґрунтування позивача щодо об`єктивних причин відсутності можливості надати суду вказані докази разом із поданням позову, в сукупності з іншими обставинами справи, свідчать про необґрунтованість позовних вимог. Разом із тим, суд першої інстанції врахував зазначені докази при ухваленні рішення.
          Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду   (головуючий суддя М.А.     Мишкіна,     судді     Л.О.     Будішевська,     С.В.     Таран):
- від 08.06.2019р. апеляційну скаргу залишено без руху;
- від 27.06.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу           до розгляду на 13.08.2019р., 10.30год.
                              У зв`язку із перебуванням суддів Л.О. Будішевської та С.В. Таран у відпустці з 01.07.2019р. по 02.08.2019р., розпорядженням керівника апарату суду №344   від 01.07.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2804/18.
            Протоколом   повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя  - М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, К.В. Богатир.           
          Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.07.2019р. прийнято справу до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, К.В. Богатир.           
           Також з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2019р.  звернулося  ТОВ «ЕДДА ЛТД»,  просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Одесаобленерго». Також скаржник просить стягнути з АТ «Одесаобленерго» на користь ТОВ «ЕДДА ЛТД» судовий збір за подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга ТОВ «ЕДДА ЛТД» є аналогічною за змістом та вимогами з апеляційною скаргою ТОВа «Едем-Едем».
                              Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.07.2019р. поновлено скаржнику    пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення; відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ТОВа «Едда ЛТД» на рішення господарського суду Одеської області від  22.04.2019р. у справі №916/2804/18;  об`єднано апеляційну скаргу ТОВа «Едда ЛТД» та апеляційну скаргу ТОВа  «Едем-Едем» в одне провадження для сумісного розгляду у судовому засіданні 13.08.2019р.   
           18.07.2019р. від АТ «Одесаобленерго» надійшло клопотання, в якому позивач просить застосувати положення ч.8 ст.80 ГПК України під час розгляду апеляційної скарги ТОВ «ЕДДА ЛТД» на рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2019 р. по справі № 916/2804/18 та не приймати до розгляду додані до апеляційної скарги ТОВ «ЕДДА ЛТД» докази, а  саме:
-          копія Додаткової угоди № 258-11 від 23 червня 2011 року до договору про реалізацію технічних умов № 76-11;
          - копія Додаткової угоди № 362-13 від 10 квітня 2013 року до договору про реалізацію технічних умов № 76-11;
-          копія Додатку № 1 до Договору про реалізацію технічних умов № 76-11 від 28.03.2011          р. «Протокол погодження договірної ціни з виготовлення ПКД»;
-          копія Додатку до Договору про реалізацію технічних умов № 76-11 від 28.03.2011 р. «Протокол погодження договірної ціни з виготовлення БМР»;
-          копія Додатку № 4 до Договору про реалізацію технічних умов № 76-11 від
28.03.2011          р. «Протокол погодження суми участі замовника у реконструкції ПС 35/10 кВ «Затока» пропорційно запитуваній потужності»;
-          копія робочого проекту 43/12.04.13 зовнішнього електропостачання бази відпочинку «Едем»;
-          копія Рішення № 76-11/13 від 09.07.2013 р. про погодження проектної документації;
          - копія Акту робочої комісії про прийняття в експлуатацію закінченої будівництвом споруди від 15.07.2013р.
          Враховуючи цю позицію позивача  та заявлення  ТОВ «ЕДДА ЛТД» клопотання  про залучення додаткових доказів в апеляційному господарському суді, колегією суддів клопотання відповідача  відхилено із постановленням ухвали, занесеної до протоколу судового засідання від 13.08.2019р.
           19.07.2019р. від АТ «Одесаобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу  ТОВ     «ЕДЕМ ЕДЕМ» в якому позивач просить суд апеляційної інстанції АТ     «Одесаобленерго» апеляційну скаргу ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2019 р. по справі № 916/2804/18 - залишити без змін.
В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає наступне:
- ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» в порушення вимог ст. 74 ГПК України, не довело наявність жодної з визначених ст.11 ЦК України підстав виникнення в нього права власності на ТП-129, також умови договору про реалізацію технічних умов № 76-11 від  28.03.2011р. не передбачають виникнення у ТОВ «ЕДДА ЛТД» права власності на ТП-129. Надані ТОВ «ЕДДА ЛТД» докази оплати на користь позивача коштів у розмірі 649 581,51 грн. свідчать лише про виконання з боку ТОВ «ЕДДА ЛТД» своїх зобов`язань за договором № 76-11 від 28.03.2011 р. по оплаті наданих послуг.
-  доводи ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» з приводу того, що будівництво КТП-129 нібито здійснювалось за рахунок ТОВ «ЕДДА ЛТД» є необґрунтованими, оскільки  будівництво КТП-129 здійснювалось на підставі договору підряду в капітальному будівництві (будівельного підряду) ПР-ТУ№76-11/06/22/04 від 22.04.2013 р., укладеного між АТ «Одесаобленерго» та ТОВ «Центр-Енерго-Сервіс». Платником за вказаним договором виступає АТ «Одесаобленерго». Факт виконання АТ «Одесаобленерго» умов вказаного договору та здійснення оплати будівництва КТП-129 підтверджується платіжними дорученнями: платіжних доручень № 6477 від 21.05.2013 р., № 6476 від 21.05.2013р„ № 10040 від 26.07.2013р„ № 10039 від 26.07.2013р. На думку позивача,  побудована КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, якій в подальшому було присвоєно № 129, є результатом виконання договору підряду в капітальному будівництві (будівельного підряду) ПР-ТУ№76-11/06/22/04 від 22.04.2013 р. та, з огляду на приписи п. 5.7. вказаного договору та ст. 876 ЦК України, є власністю АТ «Одесаобленерго».
- посилання ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» на положення Методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, яка затверджена постановою № 115 від 12.02.2013 р. є безпідставними, оскільки вказана методика була затверджена вже після укладання сторонами договору про реалізацію технічних умов №76-11 від 28.03.2011 р.
- доводи ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» стосовно того, що спірна КТП-129 нібито є нерухомим майном,  є необґрунтованими та позивачем в порушення приписів ст. 74 ГПК України, ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» не було надано жодного доказу на підтвердження тих обставин, що КТП-129 є об`єктом нерухомого майна. В ході розгляду справи судом першої інстанції ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» не заперечувався факт того, що КТП-129 не відноситься до категорії нерухомого майна. Натомість, в апеляційній скарзі ТОВ «ЕДЕМ-ЕДЕМ» вказує на те, що КТП-129 є нерухомим майном, право власності на яке підлягає державній реєстрації. Проте, вказані доводи відповідача не підтверджені жодними доказами.
          Також 19.07.2019р. від АТ «Одесаобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу  ТОВ «ЕДДА ЛТД», в якому позивач, окрім доводам, які є аналогічним доводам викладеним у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ЕДЕМ ЕДЕМ» зазначає, що у даній справі ТОВ «ЕДДА ЛТД» наполягає на тому, що воно є власником КТП-129. Натомість у господарських справах № 916/1881/17 та № 916/1878/18, ТОВ «ЕДДА ЛТД» стверджувало протилежне - доводячи той факт, що власником КТП-129 є АТ «Одесаобленерго». Вказане, на думку позивача, свідчить про умисне введення відповідачем суду в оману задля задоволення власних інтересів, зловживаючи при цьому процесуальними правами.
           13.08.2019р. ТОВ «ЕДДА ЛТД» подало суду апеляційної інстанції письмові пояснення,           в яких, зокрема, зазначило, що:
-  враховуючи положення статей 11, 15, 16, 325, 328 та 392 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 81 ГПК України, саме позивач повинен був довести факт виникнення і наявності в нього права власності на ТП-129 та, відповідно, наявність підстав для звернення до суду з позовом про визнання права власності на ТП-129, а не навпаки, як стверджує позивач;
- фактичні обставини справи та норми матеріального права, якими врегульовані правовідносини між позивачем та ТОВ «ЕД.ДА ЛТД», свідчать, що в позивача ніколи не виникало право власності на ТП-129;
- положеннями Договору № 76-11 не встановлено, яка сторона Договору № 76-11 є власником об`єкту будівництва та результатів будівельних робіт. У зв`язку з цим за Договором № 76-11 право власності на об`єкт будівництва та результати будівельних робіт виникає на підставі ч.1 ст.876 ЦК України, а не в будь-який інший спосіб, зокрема, не на підставі одностороннього волевиявлення позивача;
- внаслідок укладення та виконання Договору №76-11 у ТОВ «ЕД.ДА ЛТД», як у замовника, який замовив та оплатив виконання будівельно-монтажних робіт за договором, на підставі ч.3 ст.8, ст.41, п.7 ч.1 ст.92 Конституції У країни, ч.ч.1,3 ст.11, ст.328, ч.1 ст.331, ч.1 ст.876 ЦК України, ч.1 ст.6 ЗУ «Про електроенергетику» виникло право власності на КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129;
- позивачем не вказано момент виникнення в нього права власності на ТП-129. Виникнення права власності - це важлива обставина справи у спорі про визнання права власності, адже право власності виникає на підставі відповідної норми права, у спосіб, передбачений такою нормою права та у конкретно визначений момент. Тому, не зазначення Позивачем цієї інформації, в сукупності з іншими обставинами, свідчить про необгрунтованість позовних вимог;
- ТОВ «ЕДДА ЛТД» було надано суду інформацію та документи, які спростовують позицію та твердження Позивача про виникнення та наявність у позивача права власності на ТП-129:
У судовому засіданні  13.08.2019р. оголошено перерву до 27.08.2019р. 
27.08.2019р. ТОВ «ЕДДА ЛТД» подало суду пояснення, в яких зазначило, що станом на момент завершення будівництва ТП-129, право власності на вказаний об`єкт підлягало обов`язковій державній реєстрації у Державному реєстрі прав, якій мала передувати процедура прийняття ТП-129 в експлуатацію. Позивач не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують факт прийняття ТП-129 в експлуатацію та факт реєстрації права власності позивача на ТП-129 в Державному реєстрі прав. ТП-129 є об`єктом нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці на території бази відпочинку «Едем» за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, смт. Затока, вул. Озерна; який неможливо вільно перемістити у просторі без його знецінення (для переміщення потрібно виконання демонтажних, транспортних, будівельних та монтажних робіт, що матиме наслідок втрату вартості ТП-129 у порівнянні з вартістю нової ТП-129); який неможливо вільно перемістити у просторі без зміни його призначення (ТП-129 призначене для зовнішнього електропостачання бази відпочинку «Едем» і в разі його переміщення призначення ТП-129 зміниться).
27.08.2019р. АТ  «Одесаобленерго» подало суду пояснення, в яких зазначило, що ТП-129 не відноситься до нерухомого майна, під час розгляду справи судом першої інстанції представники відповідачів не заперечували цієї обставини.
У зв`язку із перебуванням судді В.В. Бєляновського у відпустці з 27.08.2019р., розпорядженням в.о.      керівника апарату суду №620   від 23.08.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2804/18.
          Протоколом   повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя  - М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська, К.В. Богатир. 
          Ухвалою суду від 27.08.2019р.  прийнято справу №916/2804/18 до провадження  у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська, К.В.     Богатир.
          У судовому засіданні 27.08.2019р. оголошено перерву до 10.09.2019р.                                          Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду  від 10.09.2019р.:
- призначено у справі №916/2804/18 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Одеського  науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України;
- на вирішення експертам поставлено наступне питання: Чи є Об`єкт (результат виконання робіт) (трансформаторна підстанція (КТПММ 400 кВА 10/0.4 кВ. №129; ТП-129), збудована на підставі Технічних умов № 76-11; Договору №76-11 про реалізацію технічних умов; Договору підряду в капітальному будівництві №1 ІР-ТУ№76-11/06/22/04 від 22.04.2013 р., та прийнята в експлуатацію Актом №117П робочої технічної комісії про прийняття в експлуатацію об`єктів розподільчих електричних мереж (ПР-ТУ 76-11), розташована на території бази відпочинку «Едем» за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, район Центральний), нерухомим майном?;
- попереджено судових експертів    про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від поважних причин від  виконання покладених на них обов`язків;
- витрати по оплаті  судової будівельно-технічної експертизи покладено на  ТОВ        «Едда ЛТД`та АТ «Одесаобленерго» в рівних частках;
- надано в розпорядження експерта матеріали справи №916/2804/18;
- зобов`язано ТОВ «Едда ЛТД» та АТ «Одесаобленерго» сплатити рахунки за проведення   експертизи протягом 5 робочих днів з дня їх отримання;
- апеляційне провадження у справі №916/2804/18 зупинено до отримання висновку експертизи (на час її проведення) та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.                       
31.08.2020р. справа №916/2804/18 надійшла з експертної установи до Південно-західного апеляційного господарського суду разом із висновком  судової  будівельно-технічної експертизи №20-1861 від 20.08.2020р.           
У зв`язку із  перебуванням судді К.В.Богатиря  з 17.08.2020р. по 18.09.2020р. у відпустці, розпорядженням  керівника апарату суду №291   від 07.09.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2804/18.
Протоколом   повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя  - М.А.Мишкіна, судді: О.Ю. Аленін, Л.О. Будішевська.            
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 08.09.2020р. прийнято справу №916/2804/18 до провадження  у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: О.Ю. Аленін, Л.О. Будішевська; поновлено апеляційне провадження у справі  та призначено справу №916/2804/18 до розгляду на   13.10.2020р.
Судове засідання, призначене на 13.10.2020р. не відбулось у зв`язку із перебуванням   головуючого судді М.А.Мишкіної з 28.09.2020р. по 13.10.2020р. у відпустці.
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю з 05.10.2020р. судді О.Ю.Аленіна   розпорядженням  керівника апарату суду №408 від 20.10.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2804/18.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя  - М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська, Л.В. Лавриненко.           
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.10.2020р. прийнято справу   до провадження  у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: Л.О.     Будішевська, Л.В. Лавриненко; призначено справу  до  розгляду на  17.11.2020р. з повідомленням учасників справи.
Судове засідання, призначене на 17.11.2020р. не відбулось у зв`язку із  тимчасовою непрацездатністю   судді Л.В. Лавриненко з 10.11.2020р. по 27.11.2020р.
З 30.11.2020р. по 18.12.2020р. головуючий суддя М.А. Мишкіна перебувала на лікарняному.          Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.12.2020р. призначено справу  до  розгляду у судовому засіданні на  21.01.2021р. з повідомленням учасників справи.
В  судовому засіданні  21.01.2021р. представники скаржників підтримали доводи та вимоги апеляційних скарг
          Представники позивача проти задоволення апеляційних скарг заперечував.
          Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  позивача та скаржників,   обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів  дійшла висновку про наявність підстав для задоволення скарг, виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 29.09.2006р. між ВАТ ЕК “Одесаобленерго” (постачальник) і ТОВ “Едда ЛТД” (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії №371, відповідно до п.1.1. якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу  для забезпечення . 
28.03.2011р. ВАТ “Одесаобленерго” видані ТОВ “Едда ЛТД” Технічні умови приєднання №76-11 до електричних мереж електроустановок на зовнішнє електропостачання бази відпочинку “Едем” за адресою Одеська область, Білгород –Дністровський район, смт. Затока, вул. Озерна, згідно з якими для одержання потужності замовнику необхідно виконати заходи по створенню технічної можливості приєднання  електроустановок Замовника до електричних мереж відповідно до договору на реалізацію технічних умов:  запроектувати та змонтувати прохідну ТП -10/04,кВ (тип ТП, потужність трансформатору визначити проектом; габарити корпусу ТП передбачити під трансформатор 630 кВА); запроектувати та прокласти КЛ -10 кВ від ПС „Затока” до ТП 10/0,4 кВ що проектується (марку та переріз кабелю визначити проектом);  запроектувати та виконати реконструкцію ПС 35/10кВ „Затока” з установкою на 1 СШ 10кВ КРУН -10кВ комірки в вакуумним вимикачем (тип визначити проектом).  
Згідно з приміткою  до п.7.3. Технічних умов,  заходи щодо забезпечення технічної можливості приєднання електроустановок Замовника до електричних мереж, даних технічних умов, виконується Власником за рахунок Замовника за умови укладення Власником і Замовником договору про реалізацію технічних умов і  відповідно до нього 
28.03.2011р. між ВАТ “Одесаобленерго” (Власник)  і ТОВ “Едда ЛТД” (Замовник)  укладений договір про реалізацію технічних умов, згідно з яким Власник зобов`язується за завданням Замовника надати послуги із створення технічної можливості здійснення передачі в точку приєднання до  електроустановки Замовника відповідної потужності електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням її якості та надійності та підключити електроустановки до своїх електричних мереж, а Замовник зобов`язується  оплатити власику зазначені  роботи. 
Відповідно до умов п.2.2.5., п.2.2.6. замовник зобов`язується оплатити вартість  виконаних Власником заходів з приєднання до електричних мереж у місці приєднання протягом 5 днів робочих днів з моменту отримання рахунку. Оплатити вартість  підключення Власником електроустановок до електричних мереж у місці приєднання протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку. Компенсувати Власнику частину витрат  в реконструкції ПС 35/10 кВ “Затока” пропорційно запитуваної потужності. 
Умовами п.2.3.1. договору передбачено, що Власник має право виконувати роботи за цим договором як особисто, так і з залученням інших осіб. 
05.04.2013р. ТОВ “Едда ЛТД” здійснено оплату рахунку ВАТ “Одесаобленерго” №633БМР/НП від 28.03.2013р. за виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт відповідно до договору про приєднання до електричних мереж вартістю 649581,51 грн., що підтверджується платіжним дорученням №225 від 05.04.2013р. 
22.04.2013р. ВАТ ЕК „Одесаобленерго” (замовник) укладений договір підряду в капітальному будівництві (будівельного підряду) ПР-ТУ №76-11/06/22/04 з ТОВ „Центр-Енерго-Сервіс” (підрядник), згідно з яким підрядник зобов`язується своїми салами і засобами у встановлений строк та відповідно до проектно-кошторисної документації виконати роботи   реконструкція обладнання ПС 35/10 кВ Затока, інв. №10016432;  Одеська область, Б.-Дністровський р-н, с. Затока, вул. Озерна,  Б.-Дністровський РЕМ; будівництво КТПГС 10/0,4 кВ 400 кВА, Одеська область, Б.-Дністровський р-н, с. Затока, вул. Озерна,  Б.-Дністровський РЕМ;  будівництво КЛ -10 кВ від ПС 35/10 кВ Затока до КТПГС 10/0,4 кВ 400 кВА.;  монтаж трансформатора ТМ-400 кВА, 10/0,4 кВ 400 кВА в КТПГС 10/0,4 кВ 400 кВА, Одеська область, Б.-Дністровський р-н, с. Затока, вул. Озерна,  Б.-Дністровський РЕМ.  а Замовник – прийняти, належним чином виконані роботи та оплатити їх. 
Загальна вартість виконання робіт за цим договором складає 649581,51 грн.,  в т.ч. будівництво КТПГС 10/0.4 кВ 400 кВА вартістю 116715,56 грн., з яких 101        330,56 грн.   вартість електромонтажних робіт та  15385 грн.  вартість пусконалагоджувальних робіт 15385 грн. 
Відповідно до умов п.5.7. договору власником об`єкту будівництва та результату інших будівельних робіт за цим договором є Замовник. 
На виконання умов цього договору підряду сторонами 31.07.2013р. підписані акти приймання  виконаних будівельних робіт форми КБ -2 в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми №КБ-3, згідно з якими підрядником виконані передбачені умовами договору підряду роботи загальною  вартістю 649581,51 грн., в т.ч. роботи з будівництва  КТПММ 10/0,4 кВ 400 кВА вартістю 116715,56 грн.  
Оплату виконаних підрядником робіт здійснено ПАТ “Одесаобленерго” в повному обсязі 21.05.2013р. в сумі 475326,11 грн.,  про що свідчать платіжне доручення №6477 на суму 85577,20 грн. та  платіжне доручення №6476 на суму 304171,71 грн.,  та 26.07.2013р. в сумі 259832,60 грн.,  про що свідчать платіжні доручення №10040 на суму 57051,46 грн. та платіжне доручення №10039 на суму 202781,14 грн. 
Представником позивача в засіданні суду апеляційної інстанції не заперечено, що розрахунок з підрядником відбувся за рахунок коштів, сплачених 05.04.2013р. ТОВ «ЕДДА ЛТД»,  а не власних коштів.
31.07.2013р. ВАТ “Одесаобленерго” і ТОВ “Едда ЛТД” підписаний Акт здачі-прийняття виконаних робіт, згідно з яким Замовником сплачені, а Виконавцем в повному обсязі та якісно надані послуги з виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт з реконструкції (будівництва) розподільчих  електричних мереж та технологічного обладнання Власника бази відпочинку “Едем”.
В подальшому будівництво  КТПММ 10/0,4 кВ 400 кВА прийнято в експлуатацію, про що технічною комісією складений відповідний Акт робочої комісії про прийняття в експлуатацію об`єктів розподільчих електричних мереж (ПР-ТУ 76-11) №117 – П (т.1, а.с. 100-101). 
29.11.2013р. ПАТ „ЕК „Одесаобленерго” виданий наказ  №692 „Про введення в експлуатацію нової КТПММ в Б.-Дністровському РЕМ”, яким у зв`язку із вводом в експлуатацію електромереж в Б-Дністровському РЕМ наказано оформити Акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) за типовою формою №ОЗ-1 з подальшою передачею документів в бухгалтерію ПАТ „Одесаобленерго”  трансформаторної підстанції КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 смт. Затока вул.. Озерна,1 (т.1, а.с. 105). 
20.03.2015р. між ПАТ “Одесаобленерго” і ТОВ “Едда ЛТД” підписаний Акт №46 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є Додатком №7 до договору на постачання електричної енергії №371 від 29.09.2006р., та яким установлена балансова належність електромереж та установок, а саме ТП-129 віднесена до балансової належності Б-Дністровського РЕМ. 
Згідно з довідкою АТ „Одесаобленерго” від 08.11.2018р. №03/08-1561 станом на 01.11.2018р. трансформаторна підстанція КТПММ 400 кВА 10/0,4 кВ, №129 (інвентарний номер 783309050) обліковується на балансі АТ „Одесаобленерго” за вартістю 153        323,18 грн. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 12.06.2018р.   19.05.2016р. за ТОВ “Едем-Едем” зареєстровано право власності на земельну  ділянку розташовану  за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, “Едем” база відпочинку (район “Центральний” ) з кадастровим номером 5110300000:02:027:0034,  площею 2.3071 га (т.1, а.с.107-108). 
Також з 19.05.2016р. за ТОВ “Едем-Едем” зареєстровано право власності на будівлі і споруди бази відпочинку “Едем” загальною площею 5859  кв.м., розташованих  за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, “Едем” база відпочинку (район “Центральний” ).   
Вказані обставини визнаються сторонами.
13.11.2018р. комісією у складі представників АТ “Одесаобленерго”, Бази відпочинку “Едем” ТОВ “Едем-Едем” та охоронної фірми “Патріот” складений акт про те, що 13.11.2018р. об 11:15 представникам  АТ “Одесаобленерго” не було забезпечено можливість проводити роботи з демонтажу ТП -129, яка розташована на  території  бази  відпочинку ТОВ “Елем-Едем” за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський  район,  смт. Затока, а саме не відбувся допуск техніка  та персоналу на територію Бази відпочинку “Едем” ТОВ “Едем-Едем”  (т.1, а.с. 111)
У листі від 19.10.2018р. №19.10-1 ТОВ “Едем-Едем”  надано  дозвіл на доступ уповноважених представників АТ „Одесаобленерго”  до ТП-129 у відповідну дату та час (т1, а.с. 109). 
У листі від 31.10.2018р. №31.10-1 ТОВ “Едем-Едем” повідомило, що доступ представників АТ “Одесаобленерго” до ТП -129 , що є власністю ТОВ “Едда ЛТД”, та яка розташована на території бази відпочинку “Едем”, що належить ТОВ “Едем-Едем” надається виключно для огляду та обстеження технічного обладнання  ТП -129, оскільки  предметом розгляду у справі  №916/864/18  є зобов`язання ТОВ “Едда ЛТД” та ТОВ “Едем-Едем” забезпечити доступ уповноважених представників АТ „Одесаобленерго” до ТП 129, а також попереджено, що у разі вчинення дій, направлених зокрема на демонтаж обпадання вони будуть розцінені  як порушення права власності. 
Отже між сторонами наявний спір, предметом якого є           ТП -129, збудована за кошти  ТОВ “Едда ЛТД” .
Предметом позову  при цьому  є вимога АТ „Одесаобленерго”  визнати за ним право власності на ТП -129, отже саме позивач має довести в суді, що є власником цього об`єкту  на момент подання позову.
Предметом спору у даній справі є визнання за позивачем права власності на  трансформаторну підстанцію на підставі статті 392 ЦК України, яка передбачає, що позов про визнання права власності може бути пред`явлено, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою або якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.
Тобто, передумовою для звернення з позовом про визнання права власності на майно на підставі названої статті є сумніви у належності позивачеві цього майна, які виникають у інших осіб, неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втрата належних правовстановлюючих документів на майно.
     Право власності, як і будь-яке інше суб`єктивне право, виникає при наявності певних юридичних фактів та конкретних обставин, з якими закон пов`язує виникнення права власності на конкретне майно у певних осіб. Підстави виникнення права власності поділяються на такі, що не залежать від прав попереднього власника на майно, тобто первісні, та похідні, за якими право власності на майно переходить до власника від його попередника в порядку правонаступництва.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, окрім випадків і в порядку, встановлених законом. 
З огляду на те, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності                    - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав та у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. 
Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові № 6-318цс15 від 24.06.2015 та Верховний Суд у постановах від 21.11.2018 у справі № 920/615/16, від 07.08.2019 у справі №902/869/17.
Законом встановлено способи захисту права власності. Одним із таких способів захисту є визнання права власності у судовому порядку. Так, за приписами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, зазначений спосіб матиме відповідні правові підстави лише у випадку, коли особа, що звертається, володіє необхідним статусом - статусом власника та зазначений статус ґрунтується на беззаперечних доводах по відношенню до інших осіб. Проте, у випадку, якщо щодо власності у іншої особи існують претензії, відповідно, виникає спір, що може бути вирішений у судовому порядку. У такому випадку саме на суд покладається обов`язок захисту права власності. 
Таким чином, рішення суду про визнання права власності, прийняте за результатами розгляду вказаного спору, в силу статті 392 ЦК України, є правозахисним актом і спрямоване на захист наявного у позивача права власності. При цьому, момент виникнення права власності не залежить від набрання рішенням законної сили, оскільки підставою для прийняття рішення є наявність у позивача до моменту звернення до суду правових підстав, з якими законодавство пов`язує виникнення права власності. Отже, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності, згідно статтею 392 ЦК України, є оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду  від 02.05.2018 у справі № 914/904/17, від 07.06.2018 у справі № 912/111/14 від 07.06.2018, від 27.03.2019 у справі № 27/193, від 11.06.2019 у справі № 918/1400/14, від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, згідно з якими, вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. 
Колегія суддів не може погодитися з висновками господарського суду, що позивачем   належними і допустимими доказами доведено виникнення та наявність у нього права власності на трансформаторну підстанцію.
Прийняття спірної трансформаторної підстанції   в експлуатацію та підписання 20.03.2015р. між ПАТ “Одесаобленерго” і ТОВ “Едда ЛТД”  Акту №46 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін   не свідчить про наявність у сторін права власності на підстанцію. 
Суд  зазначив у оскаржуваному рішенні, що відповідно до п.1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ 31.07.96р. №28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10..2005р. №910) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України  02.08.1996р. за №417/1442 в редакції, що діяла на момент встановлення сторонами межі балансової належності шляхом підписання відповідного додатку №7 до договору, межа балансової належності  - точка розподілу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання 
Також не може свідчити про наявність у позивача права власності і  віднесення ТП-129  до балансової належності Б-Дністровського РЕМ, оскільки перебування  майна на балансі підприємства не є безспірною ознакою його права власності на це майно.
Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Положення частини другої статті 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку з положеннями статті 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає жодних винятків. Як правило, усі об`єкти нерухомого майна в силу своєї специфіки після завершення будівництва підлягають прийняттю в експлуатацію та державній реєстрації.
Отже, для того, щоб новостворене нерухоме майно стало об`єктом цивільних прав, зокрема права власності, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація права.
Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна).
Так, позивач посилається на введення спірної трансформаторної підстанції в експлуатацію в 2013 році. 
При цьому державна реєстрація права власності на ТП -129 не була проведена, право власності не було зареєстроване за позивачем.
Колегія суддів не може погодитися з аргументами позивача, з якими погодився господарський суд в оскаржуваному рішенні, щодо відсутності необхідності державної реєстрації права власності на спірну трансформаторну підстанцію, оскільки є можливим її переміщення без знецінення та зміни призначення (ТП -129 не є нерухомим майном).
На переконання колегії суддів для можливості виснувати таке необхідно  встановити, чи є спірне майно  рухомою чи нерухомою річчю, для чого необхідні спеціальні знання,  а суд, розглядаючи справу, не має таких знань щодо вирішення питання, чи можливо переміщення ТП -129  без зміни призначення та її знецінення. 
          З цього приводу також були і взаємовиключні позиції позивача та відповідачів щодо статусу спірного об`єкту як речі (рухоме чи нерухоме майно), у зв`язку із чим судом апеляційної інстанції було призначено судову будівельно-технічну  експертизу.
Відповідно до висновку    Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №20-1861 від 20.08.2020р., складеного на виконання ухвали  Південно-західного господарського суду від 10.09.2019р.  про призначення судової будівельно-технічної експертизи,  об`єкт  (результат виконання робіт)  (трансформаторна підстанція (КТПММ 400 кВа 10/.4 вк.№129;ТП-129), збудована на підставі технічних умов  №76-11; Договору  №76-11 про реалізацію технічних умов; договору підряду в капітальному будівництві №1 ІР-ТУ №76-11/06/22/04 від 22.04.2013р.,  прийняття в експлуатацію Актом №117П робочої технічної комісії про прийняття в експлуатацію  об`єктів роздільчих  електричних мереж  (ПР-ТУ 76-11),  розташована на території бази відпочинку  «Едем», за адресою: Одеська областьЮ, м.Білгород-Дністровський, смт. Затока, район Центральний) відноситься до нерухомого майна (є інженерною спорудою).
В дослідницькій частині висновку експертами зазначено, що комплекс будівель та споруд бази відпочинку «Едем»  підключений до трансформатора КТП ММ№129 і є невід`ємною його частиною. КТП ММ№129  розташований на фундаменті  і технологічно пов`язаний з землею  і інженерними комунікаціями , від`єднання яких призведе до збитків. КТП ММ№129 не є самостійним об`єктом  тому, що призначений для подачі енергії  на будівлі та споруди  бази відпочинку «Едем».
Відповідно до ст.ст.104,86 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.  Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши наявні у справі докази за правилами ст.86 ГПК України, у тому числі висновок експертизи, врахувавши відсутність  в матеріалах апеляційного провадження обґрунтованої позиції ТОВ «Едда ЛТД», ТОВ «Едем-Едем» та АТ  "ДТЕК Одеські Електромережі"  з питання підстав прийняття або відхилення висновку експертизи, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для неврахування експертного висновку щодо віднесення спірної трансформаторної підстанції до об`єктів нерухомого майна та його відхилення судом.
Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. 
          Дія Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (стаття 1 цього Закону).
Пунктом 1 частини 1 статті 2 цього Закону встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах і в порядку, визначених цим Законом (пункти 1, 4 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у  Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.  Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.
Як вбачається з наведених вище норм, право власності на новостворений об`єкт нерухомості  виникає з моменту державної реєстрації, якій передує прийняття нерухомого майна до експлуатації на законних підставах.
Державна реєстрація права власності на ТП -129 не була проведена, АТ «Одесаобленерго» навіть не ініціювало таку процедуру, отже відсутні підстави вважати,  що позивач набув права власності на це майно згідно  ст.. 328, 331 ЦК України, всупереч його  твердженням протилежного змісту, що ґрунтуються на хибному припущенні стосовно спірного об`єкту  як рухомої речі.
Враховуючи приписи Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Цивільного кодексу України, відсутність державної реєстрації права власності у Акціонерного товариства «Одесаобленерго» на спірне приміщення трансформаторної підстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що останнє не набуло право власності на вказане майно, а відтак  для його захисту на підставі ст.. 392 ЦК України  відсутні законні підстави, адже відсутнє право не може бути захищене судом.
Отже доводи скаржників стосовно того, що нез`ясування судом правової природи спірного об`єкта,   до якого виду  майна  відноситься ТП -129  призвело до помилкових висновків за наслідками розгляду позовних вимог знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, надавши оцінку доводам обох сторін,  колегія суддів установила, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження його права власності на спірне нерухоме майно. Отже, правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно  у зв`язку із його невизнанням відповідачем у наведеному випадку  немає. 
З приводу аргументів скаржників, що спірне майно належить ТОВ «Едда ЛТД»  на праві власності колегія суддів зазначає, що встановлення цих обставин не входить до предмету доказування з огляду на підстави та предмет позову. На переконання колегії суддів, для вирішення даного спору достатньо встановлення неналежності позивачу права власності на  трансформаторну підстанцію.
Відповідачем не ініційовано в межах даної справи подання зустрічного позову  з вимогами визнання права власності  на новостворене майно, або на об`єкт будівництва, тощо, тому відповідним аргументам скаржників колегія суддів юридичну оцінку не надає.
Згідно із п.2 ч.1ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до ч.1ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для вирішення  справи,  зробив помилкові висновки стосовно набуття позивачем права власності,  що призвело до неправильного застосування ст. ст. 328,331, 392 ЦК України.
Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів  задовольняє апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Едем-Едем» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Едда ЛТД», скасовує рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2019р. у справі №916/2804/18 із прийняттям нового рішення про  відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на  трансформаторну підстанцію за АТ «Одесаобленерго».
Відповідно до ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Витрати зі сплати судового збору за  подання позовної заяви покладаються  на  Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські Електромережі", оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Керуючись ст..ст. 129,232,233,240,269,270,275,277,281-284 ГПК України,
колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги задовольнити.
Рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2019р. у справі №916/2804/18 скасувати.
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Одесаобленерго» (наразі - Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські Електромережі") відмовити.
Витрати зі сплати судового збору за  подання позовної заяви покласти  на  Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські Електромережі" .

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України. 
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повна постанова складена  26 січня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                      М.А. Мишкіна 

Суддя                                                                                        Л.О. Будішевська

          Суддя                                                                                        Л.В. Лавриненко