ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 лютого 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №577/3759/20 
Номер провадження 22-ц/816/203/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі: Державне підприємство «Вирівське», Фонд державного майна України,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Мазнєвої Світлани Григорівни на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року в складі судді Буток Т.А., постановленої у м. Конотопі, -

в с т а н о в и в :

25 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства «Вирівське» та Фонду державного майна України, у якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 27 серпня 2020 року № 1437 «Про звільнення директора Державного підприємства «Вирівське», яким звільнено його з посади директора Державного підприємства «Вирівське»; визнати протиправним та скасувати наказ виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Вирівське» Голуб Ю.Ю. від 03 вересня 2020 року № 17-к/2 «Про звільнення з роботи»; поновити на роботі в Державному підприємстві «Вирівське» на посаді директора цього підприємства і допустити негайне виконання судового рішення в цій частині; стягнути з Державного підприємства «Вирівське» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у видачі трудової книжки в сумі 4577,40 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 4577,40 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 9154,80 грн. Також заявник просив допустити негайне виконання судового рішення в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Вирівське» та Фонду державного майна України закрите.
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1 – адвокат Мазнєва С.Г. просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зводяться до помилкових висновків місцевого суду про підсудність справи господарському суду, оскільки суть спору стосується незаконності застосування п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України при звільненні позивача із займаної посади, який не є посадовою особою, яка займає посаду в корпоративному товаристві. Позивач обіймав посаду в державному підприємстві, яке законодавством не віднесено до корпоративних, спір також не є корпоративним.
У відзиві на апеляційну скаргу Фонд державного майна України просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін. Зазначає, що спір у даній справі відноситься до юрисдикції господарського суду, оскільки позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового контракту за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ОСОБА_1 – адвоката Мазнєвої С.Г., представника Фонду державного майна України Романець В.А., представника ДП «Вирівське» - Малойван Є.І., дослідивши матеріали справи, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Вирішуючи питання підсудності заявлених ОСОБА_1 вимог, суд першої інстанції взяв до уваги правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18, відповідно до змісту якої за правилами цивільного судочинства розглядаються спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору (контракту) з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Таким чином, суд вважав, що справа про визнання протиправними і скасування наказів про звільнення, поновленням на роботі та стягнення середнього заробітку, належить до компетенції господарського суду, тобто не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Як встановлено судом першої інстанції, наказом Фонду державного майна України від 27 серпня 2020 року № 1437 було звільнено ОСОБА_1 з посади директора Державного підприємства «Вирівське» з дати видання наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.
Згідно з вказаною нормою крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу (випадки розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового трудового договору до закінчення строку його чинності власником або уповноваженим ним органом), трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний зокрема у випадку припинення повноважень посадових осіб (п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України).
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 касаційна інстанція зазначила, що 01 череня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13 травня 2014 року, відповідно до підпункту 1 пункту 1 якого частину першу статті 41 КЗпП України доповнено пунктом 5 такого змісту «5) припинення повноважень посадових осіб». Згідно з пояснювальною запискою до проекту вказаного Закону передбачення такої підстави розірвання трудового договору забезпечить «можливість розірвання трудового договору без наведення підстав при припиненні повноважень посадових осіб», а в якості компенсації для захисту інтересів останніх - мінімальний розмір вихідної допомоги у розмірі середньої заробітної плати за шість місяців.
З огляду на вказане, під час розгляду спору щодо розірвання трудового договору (контракту) за п. 5 ст. 41 КЗпП України матиме значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом управління (загальними зборами, наглядовою радою) передбаченої цивільним законодавством й установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення.
До юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за ч. 3 ст. 99 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення).
До 28 березня 2014 року, коли відповідно до п.п. 1 п. 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 10 жовтня 2013 року набрала чинності нова редакція п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, юрисдикція господарського суду поширювалася на вищевказані спори за участю господарських товариств, а з 28 березня 2014 року за участю будь-яких юридичних осіб.
За правилами цивільного судочинства розглядаються спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.
Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. Також, до юрисдикції господарського суду за п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України належать спори, в яких позивач, відсторонений від посади керівника юридичної особи (її виконавчого органу), або позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за ч. 3 ст. 99 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оспорює законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого відсторонення або звільнення (припинення повноважень)».
Отже, за правилами цивільного судочинства розглядаються спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору (контракту) з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.
У зв`язку з викладеним вище доводи заявника апеляційної скарги суперечать зазначеним нормам права, а тому не приймаються до уваги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Мазнєвої Світлани Григорівни залишити без задоволення, а ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина