ПОСТАНОВА 
Іменем України

03 березня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 405/1201/20
провадження № 22-ц/4809/237/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий - Дуковський О.Л.
судді - Дьомич Л.М., Письменного О.А.

учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», інтереси якого представляє Гребенюк О. С. та Крилова О.Л.;
відповідач - ОСОБА_1 .

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня 2020 року, у складі головуючого судді Павелко І.Л., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося (далі АТ КБ «ПриватБанк») до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрнутування позовних вимого вказував, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01.11.2018, згідно якої отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Позивач зазначав, що підписавши заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ними договір про надання банківських послуг.
Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, а тому станом на 14.01.2020 утворилася заборгованість у розмірі - 56987,62 грн. , яку просить стягнути на користь позивача та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 37 011,90 грн. - заборгованість по тілу кредиту, в тому числі: 268,32 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 36 743,58 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості процентів та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в цій частині у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Банком надано належні докази на підтвердження зазначених у позові обставин, які підтверджують наявність договірних відносин між сторонами та невиконання відповідачем взятих за договором зобов`язань. 
Тобто, з моменту підписання відповідачем заяви між сторонами договору був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Позичальник висловив згоду на укладення кредитного договору, що засвідчено особистим підписом, чим підтвердив ознайомлення та погодження з умовами кредитування. Зобов`язувався виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами. 
Крім того, відповідач активував видану йому картку та користувався картковим рахунком, а отже визнавав укладення кредитного договору, а відтак погодився з його умовами. Вчиняв дії, спрямовані на його виконання, зокрема, погашення заборгованості та звертався із вимогою перевипуску карти.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження.
Відповідач, не скористався своїм правом на подачу відзиву.
Справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.
Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач згідно договору б/н від 01.11.2018 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач, підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг  (а.с. 7-32).
Звернувшись із позовними вимогами позивач надав розрахунок заборгованості станом на 14.01.2020, яка складається із: 37 011,90 грн. - заборгованість по тілу кредиту, в тому числі : 268,32 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 36 743,58 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 13 062,57 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3723,26 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит відповідно до ст. 625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2689,89 грн. - штраф (процентна складова).
       Суд першої інстанції задовольняючі частково позовні вимоги послався на те, що відповідач у добровільному порядку не повернув фактично отримані кошти позивачу, а тому необхідно стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту.
Щодо інших позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача процентів та штрафів суд першої інстанції вказав, що відсутні підстави вважати, що відповідач як сторона договору повідомлений належним чином про умови кредитування.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Звернувшись із даним позовом позивач до кредитного договору додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Кредитка Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження  № 6-16цс15).
Встановлено, що позичальник не підписував жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати таких платежів, як: проценти, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, що узгоджується із позицію Верховного Суду у постанові № 342/180/17 від 03.07.2019.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Висновок суду, про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованим.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, підстав для скасування рішення суду не встановлено. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.
Заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                 О.Л. Дуковський 

Судді                                                                                 Л. М. Дьомич

О.А. Письменний