КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
  
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 січня 2021 року                                                                                                м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -
  
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.10.2020 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі  неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.. 
 
На дану постанову ОСОБА_1 30.12.2020 року подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.10.2020 року та закриття стосовно неї провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови від 27.10.2020 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки вона не повідомлялась і не була присутня при винесенні оскаржуваної постанови, а про зміст прийнятого рішення дізналась лише 30.12.2020 року після ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії оскаржуваної постанови. 
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи її клопотання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.10.2020 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку, виходячи з наступного.
 
Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 дійсно не була присутня 27.10.2020 року під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, однак остання була обізнана про те, що стосовно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що розгляд даної справи щодо неї відбудеться у Дарницькому районному суді м. Києва і суд першої інстанції належним чином повідомляв ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи за адресою, яку остання зазначала у своїх поясненнях при складанні стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, а тому ОСОБА_1 об`єктивно мала можливість дізнатись про рух даної справи та результати її розгляду, однак з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову судді від 27.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась тільки 30.12.2020 року, тобто поза межами строку визначеного статтею 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.
 
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).
 
Посилання апелянта на ту обставину, що копія оскаржуваної постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27.10.2020 року їй не направлялась, а про її існування вона дізналась тільки 30.12.2020 року після ознайомлення з матеріалами справи, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, є безпідставними, оскільки матеріалами даної справи встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлювалася з матеріалами даної справи ще 03.12.2020 року, про що свідчить її заява (а.с. 14), а отже остання була обізнана про прийняте судом рішення.
Крім цього слід зазначити, що стаття 294 КУпАП пов`язує обчислення строку на оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії.
 
Враховуючи практику ЄСПЛ апеляційний суд вважає, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.10.2020 року не можна визнати поважними, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити. Інших об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено.
 
Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 27.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась лише 30.12.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід повернути особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КпАП  України, апеляційний суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та повернути ОСОБА_1 її апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

                  Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                       І.М. Сілкова