П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/1209/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кушнір В.О.  
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
16 січня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Боровицького О. А. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення виплат заборгованості по пенсії ОСОБА_1 в сумі 77471 грн. за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року, зобов`язавши відповідача здійснити виплату вказаної заборгованості, допустивши до негайного виконання виплати в межах всієї суми заборгованості.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення виплат заборгованості по пенсії ОСОБА_1 в сумі 77471 грн. за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року.
Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 в сумі 77471 грн. за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року.
Допущено до негайного виконання рішення суду у даній справі в частині виплати ОСОБА_1 пенсії, що нарахована за період з 01.06.2018 р. по 28.02.2019 р. в межах суми за один місяць, що становить 8607,97 грн.
Стягнуто з Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На думку апелянта, судом першої інстанції порушено норми матеріального права. Доводи апелянта обґрунтовані тим, що відповідно до Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Апелянт зауважив, що  теперішній час, такий порядок не затверджено, що унеможливлює здійснення виплати пенсії за минулий період.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 19.12.2014 р. отримує пенсію за віком та перебуває на обліку Сторожинецького відділу обслуговування громадян УПФУ в Чернівецькій області (а.с.27-31).
Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 15.12.2014р. № 7716-37 (а.с.6).
Згідно довідки від 15.12.2014 р. № 7716000037 позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.12.2015 р. по 02.06.2016 р., з 03.06.2016 р., а з 08.12.2016р. безстроково (а.с.6).
У поданій 20.09.2018 р. заяві позивач просив поновити виплату пенсії за віком з 01.06.2018р., зазначивши про те, що на даний час перебуває на лікуванні в Чешській республіці (а.с.32).
В листі від 02.10.2018 р. № 25252/09-10, адресованому голові комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, територіальним орган Пенсійного фонду зазначено, що починаючи з червня 2018 року виплату пенсії позивачу призупинено на підставі інформації про перетин державного кордону України останнім. Вказано, що для подальшої виплати йому пенсії виникла необхідність з`ясувати фактичне місце перебування ОСОБА_1 . Зазначено, що необхідно розглянути на черговому засіданні комісії питання продовження виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вимог постанови КМУ №365, за умова відсутності підстав для скасування йому довідки, що підтверджує статус внутрішьо переміщеної особи (а.с.33).
На підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 31 від 09.10.2018 р. поновлено пенсійну виплату   ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі з 01.06.2018 р. по 03.11.2018 р. (а.с.35).
Згідно з рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 2 від 15.02.2019 р. поновлено пенсійну виплату   ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням за кордоном з лікувальною метою з 04.11.2018 р. (а.с.34).
На підставі зазначених вище рішень Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, Головним управлінням здійснено нарахування пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 р. по 28.02.2019 р., що становить 77471,80 грн. (а.с.36).
16.07.2020 р. адвокат Богатирець М.М., в інтересах позивача, звернулася до відповідача із заявою про надання інформації про нараховану, але не виплачену пенсію ОСОБА_1 . У відповіді органу Пенсійного фонду від 20.07.2020 р. зазначено, що за період з 01.06.2018 р. по 28.02.2019 р. у ОСОБА_1 обліковується невиплачена пенсія в сумі 77471 грн. 80 коп. (а.с.7).
Позивач вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не здійсненні виплати нарахованої йому пенсії, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів перед судом правомірність своїх дій, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно ст.4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Стаття 7 Закону № 1706-VII визначає, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (у подальшому - Порядок № 365), який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій  за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Порядком № 365 передбачено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування (пункт 4); для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування; до заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки (пункт 5).
Згідно з пунктом 10 Порядку № 365 питання щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам можуть також розглядатися комісіями, утвореними районними, районними у мм.Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» за умови включення до складу таких комісій представників органів, що здійснюють соціальні виплати.
Пунктом 11 Порядку № 365 передбачено, що Комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого подання.
Пунктом 12 Порядку № 365 передбачено, що за результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї або інших документів, визначених в абзацах другому і третьому пункту 7 цього Порядку, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Стаття 47 Закону № 1058-IV визначає, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Таким чином, у ч.1 ст.49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.
Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч.1 ст.49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.
Водночас Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як наявність окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон № 1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.
Як було встановлено раніше, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не заперечує наявність права у позивача на виплату його пенсії за спірний період.
Проте, з посиланням на п.15 Порядку № 365, Апелянт зазначає, що нараховані кошти за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року будуть виплачені Позивачу за умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів звертає увагу, що на момент розгляду даної справи відповідний окремий порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі за минулий час Кабінетом Міністрів України не визначено. Разом з тим, відсутність відповідного нормативно-правового документу, що визначає механізм реалізації права на отримання невиплаченої суми пенсії за минулий період не може бути визнано обґрунтованою підставою для позбавлення особи такого права.
Верховний Суд у постанові від 12.02.2019 року у справі № 243/5451/17 наголосив, що, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.
У преамбулі до Закону зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Натомість, судовою колегією враховується, що жодних змін у вказаний Закон з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою України не приймалося.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів вважає, що відповідачем протиправно не вчинено дій, спрямованих на виплату Позивачу пенсії за період з 01 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року, а тому допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті нарахованої позивачу пенсії за період з 01.06.2018 р. по 28.02.2019 р. в сумі 77471 грн.
Відтак, суд першої інстанції вірно вказав, що позов в цій частині, а також в частині похідної вимоги щодо зобов`язання відповідача виплатити заборгованість з виплати указаної пенсії підлягає задоволенню.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст.316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Боровицький О. А.