УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 689/1958/20
Провадження № 22-ц/4820/323/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 лютого 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Костенка А.М. (суддя – доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю: позивача, її представника, представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 689/1958/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Локтіоновою С.А., на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року в складі судді Соловйова А.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:
У жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь 40 000 грн моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення .
На підтримання заявлених позовних вимог позивач зазначала, що з червня 2010 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від шлюбі мають двоє малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через фізичне та психологічне насилля зі сторони відповідача, різні погляди на життя та сім`ю, з січня 2018 року вони фактично припинили проживати разом. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2019 року шлюб між ними розірвано. 
Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року у кримінальній справі №689/2065/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вчиненого відносно позивача, а саме заподіяння її відповідачем численних тілесних ушкоджень шляхом нанесення ударів та застосування іншого фізичного насильства, вирок набрав законної сили. 
При цьому позивач посилалася, що через протиправну поведінку відповідача їй було заподіяно моральну шкоду, що полягала в численних тілесних ушкодженнях, фізичному болю та стражданнях. Крім того, вказувала позивач, що її побиття відбулося робочий час на очах її колег, а також її малолітніх дітей, які стали свідками злісного побиття їх матері батьком. Внаслідок цього її і на даний час супроводжує стан відчаю, душевного болю та безпорадності та неможливості себе захистити. В судових засіданнях ОСОБА_1 також її ображав, у вчиненому не розкаювався, пробачення не просив, на зауваження суду щодо неналежної поведінки не реагував. 
Позивач оцінила розмір заподіяної їй моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, у приниженні її честі та гідності, а також ділової репутації в сумі 40 000 грн, які і просила стягнути з відповідача.
Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30 000 грн, в решті вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 1515 грн 75 коп. судового збору.
ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права. Представник апелянта – адвокат Локтіонова С.А. вказує, що ні вона, ні її довіритель належним чином не були повідомлені про розгляду справи, який відбувся 18 грудня 2020 року, в матеріалах справи відсутні дані про направлення їм судових повісток, ні через засоби поштового зв`язку, ні на електронну адресу, ні на їх номера телефонів. Крім того, представник апелянта посилалася, що 16 грудня 2020 року після ознайомлення з матеріалами справи вона направила суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із участю адвоката в іншому судовому засіданні, а 18 грудня 2020 року суд без їх участі розглянув справу та прийняв оскаржуване рішення, в якому вказав недостовірні дані щодо належного повідомлення відповідача та його представника про розгляд справи, вказав на неодноразові подані ними клопотання про відкладення розгляду справи. Також представник апелянта вказує, що при визначенні розміру моральної шкоди суд мав виходити з обсягу та характеру страждань, їх тривалості, можливості відновлення, натомість в своєму рішенні суд жодним чином не мотивував чому прийшов до висновку про стягнення з відповідача саме 30 000 грн. До матеріалів справи позивачем не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження розміру, виду, характеру та тривалості моральних страждань позивача, завданих кримінальним правопорушенням, окрім вироку суду. Натомість судом не прийнятті до уваги обставини з приводу яких між колишнім подружжям виник конфлікт, а саме через аморальні дії позивача , яка вела інтимну переписку зі своїм коханцем, тому від ревнощів у стані афекту між сторонами стався конфлікт із нанесенням відповідачем легких тілесних ушкоджень. Крім того, представник відповідача зазначає, що суд не прийняв до уваги всі обставини справи, зокрема що відповідач є непрацюючим, тому залишився без засобів існування, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, донька на даний час проживає з батьком, відповідач характеризується позитивно за місцем проживання, а стягнення з нього на користь позивача 30 000 грн ще ускладнить його матеріальне становище.
Тому з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник – адвокат Локтіонова С.А. просили скасувати рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.
ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним та обґрунтованим. Вважає що посилання відповідача про неналежне повідомлення його про розгляд справи є безпідставними, оскільки він неодноразово повідомлявся судом про розгляд справи у встановленому законом порядку, при цьому представник відповідача заявляла клопотання про відкладення розгляду справи, 18 грудня 2020 року сторона відповідача прибули до суду, достовірно знаючи про наявне в цей день судове засідання, проте умисно в зал судового засідання на виклик секретаря ОСОБА_1 не зайшов. Доводи апеляційної скарги про позбавлення відповідача права на правову допомогу є голослівними і спростовуються матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи є заява адвоката Локтіонової С.А. про ознайомлення з матеріалами справи, тому представник була обізнана про хід розгляду справи. Позивач вважає, що стягнення з відповідача на її користь 30 000 грн буде розумним та справедливим рішенням, з огляду на наслідки протиправних дій відповідача. Також позивач вказує, що відповідач є особою працездатного віку і постійно працює за кордоном, при цьому отримані доходи в Україні не декларує, тому в змозі сплатити визначену судом суму відшкодування моральної шкоди. Крім того, діти знаходяться на її утриманні, а у відповідача наявна заборгованість по аліментах на їх утримання.
Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення з наступних підстав.
У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є порушення норм процесуального права.
Так судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2010 року до 16 жовтня 2019 року.
15 вересня 2019 року, близько 06:30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні автозаправної станції «Шелл», яка розташована з правої сторони автодороги сполучення «Житомир-Чернівці» в напрямку м. Хмельницький, на ґрунті ревнощів, підійшов до ОСОБА_2 , яка знаходилась у коридорі біля вбиральні в середині приміщення, де умисно наніс їй один удар ліктем правої руки в ділянку підборіддя та відразу почергово наніс 3-4 удари кулаком лівої та правої руки в область підборіддя. В подальшому ОСОБА_1 схопив ОСОБА_2 руками за плечі та почав її шарпати, при цьому почергово наніс їй 4-5 ударів правою рукою по шиї, відразу після цього почергово наніс 3-4 удари в область грудей та в область черевної частини тулуба. Надалі, від нанесених ударів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 впала на поверхню підлоги, а ОСОБА_1 не зупиняючись, наніс 3-4 удари правою ногою по ногах та в область сідниць потерпілої.
Всього внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 потерпіла ОСОБА_2 отримала біля 25 тілесних ушкоджень у вигляді синців, ссадин, крововиливів різних частин тіла, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 125 КК України та вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року в кримінальній справі №689/2065/19 його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу.
Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 п. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1167 УК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 посилалася, що через заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень їй спричинено моральну шкоду, яка проявилася у моральних стражданнях, пов`язаних із фізичним болем та приниженням в присутності інших осіб та спільних дітей сторін, вимушеними змінами у житті позивача.
Вироком суду в кримінальному провадженні встановлено факт протиправних дій з боку відповідача до позивача, що виразились у фізичному насильстві та заподіянні позивачу тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, фізичного болю та страждань позивачки, а тому за таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у відшкодування моральної шкоди.
Однак при цьому відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
       Як вбачається з матеріалів справи ухвалою суду від 04 листопада 2020 року було відкрито провадження в справі та розгляд справи було призначено на 11 листопада 2020 року, однак в цей день розгляд справи було відкладено на 26 листопада 2020 року.
26 листопада 2020 року розгляд справи знову було відкладено на 16 грудня 2020 року 
Однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що розгляд справи відбувався 16 грудня 2020 року, чи справу було відкладено на іншу дату та з яких причин.
В той же час в матеріалах справи наявна довідка, що розгляд справи 18 грудня 2020 року не фіксувався технічними засобами у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання та 18 грудня 2020 року було постановлено оскаржуване рішення.
Дані про відкладення розгляду справи на 18 грудня 2020 року, отримання відповідачем судової повістки на судове засідання 18 грудня 2020 року на 10 годину 05 хвилин в матеріалах справи відсутні.
       За змістом п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях.
В силу ч. 2 ст. 211 ЦПК України про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
За загальним правилом неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, якщо його не було належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).
Порядок повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду судового засідання встановлений ст.ст. 128, 130 ЦПК України, відповідно до яких судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.
Отже за таких обставин слід дійти висновку, що матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідача було повідомлено належним чином про дату, час і місце судового засідання, що відбулося 18 грудня 2020 року, натомість суд першої інстанції розглянув справу без участі належним чином повідомленого відповідача.
       З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову частково.
При цьому колегія суддів, з урахуванням вимог ст. ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України з огляду на обставини справи, доведеності вини відповідача, виходячи із засад розумності та справедливості, характеру і обсягу страждань, яких зазнала ОСОБА_2 у зв`язку з ушкодженням здоров`я, отримання нею численних біля 25 ушкоджень тіла у вигляді синців, ссадин, крововиливів, обставин заподіяння шкоди умисним злочином з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень в присутності дітей потерпілої, інших сторонніх осіб, приниження її честі і гідності в присутності інших осіб та її дітей під час її побиття, ступеню вини відповідача, характеру та ступеню моральних страждань потерпілої в зв`язку з травмами, часу і зусиль необхідних для відновлення стану здоров`я, з врахуванням майнового стану відповідача, його стану здоров`я, працездатності, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 30000 грн. 
Доводи апеляційної скарги, що при визначенні розміру моральної шкоди суд не мотивував чому прийшов до висновку про стягнення з відповідача саме 30 000 грн., не долучення позивачем жодних належних та допустимих доказів на підтвердження розміру, виду, характеру та тривалості моральних страждань позивача, завданих кримінальним правопорушенням, окрім вироку суду, слід відхилити.
Сам факт заподіяння потерпілій численних тілесних ушкоджень у вказаний вище спосіб в присутності її дітей та інших осіб з усією очевидністю свідчить про заподіяння їй внаслідок цих дій моральної шкоди.
При цьому суд не приймає до уваги посилання апелянта, що конфлікт між колишнім подружжям виник через аморальні дії позивача, відповідач є непрацюючим, має двох неповнолітніх дітей, характеризується позитивно за місцем проживання.
Вказана причина конфлікту ніяким чином не надавала відповідачу права на вчинення протиправних дій у вигляді фізичного насильства у вибраний ним спосіб щодо позивача. Крім того відповідач є працездатною, здоровою особою, може працевлаштуватись на роботу для відшкодування шкоди як позивачці так і утримувати своїх дітей.
Відповідно до  ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивач просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 40000 грн., позовні вимоги задоволено частково: на користь позивача з відповідачів стягнуто кошти в розмірі 3000 грн, що становить 75 % від заявлених вимог.
Оскільки позивач на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню лише з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується в розмірі 1 відсотки ціни позову. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 630,6 грн (840,8:100х75)
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Локтіоновою С.А., задовольнити частково.
Рішення Ярмолинецького районного суду від 18 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )у відшкодування, завданої моральної шкоди, 30 000 (тридцять тисяч) грн.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 630,6 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26 лютого 2021 року. 
Судді А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Л.М. Грох