Номер провадження: 22-ц/813/4276/21 
Номер справи місцевого суду: 635/2631/15-ц
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2021 року                                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я., 
за участю секретаря – Чепрас А.І.,
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», 
відповідач - ОСОБА_1 (правонаступники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ),
третя особа - ОСОБА_5 ,
третя особа - ОСОБА_6 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2017 року у складі судді Прийомової О.Ю.,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 , третя особа - ОСОБА_6 , про звернення стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб AUDI Q7 QUATRO 4.2 FSI, кузов № НОМЕР_1 .
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.05.2017 замінено неналежного відповідача ОСОБА_7 на належного - ОСОБА_4 . 
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2017 року заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_4 , треті особи – ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про звернення стягнення на предмет застави задоволено. Накладений арешт на транспортний засіб AUDI Q7 QUATRO 4.2 FSI, кузов № НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 , до ухвалення рішення по справі.
Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у клопотанні не було вказано причин забезпечити позов, обґрунтування видів забезпечення, які позивач просив застосувати. Апелянт зазначив, що не збирається продавати автомобіль. Суд не звернув уваги, що заходи забезпечення позову у цій справі вже застосовані. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.09.2015 з цієї справи заяву позивача про забезпечення позову вже було задоволено та був накладений арешт на транспортний засіб AUDI Q7 QUATRO 4.2 FSI, кузов № НОМЕР_1 , та заборонено його відчуження. Ухвала набрала законної сили. Заява позивача розглянута за відсутністю ОСОБА_4 .
23.02.2021 від ПАТ «Перший український міжнародний банк» надійшла заява, в якій банк просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін. Також позивач в заяві просив здійснювати розгляд даної справи без його участі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Ухвалою Одеського апеляційного суду 08.12.2020 до участі у справі в якості правонаступників ОСОБА_4 залучені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак в судове засідання вони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).
З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселігіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).
Отже, з урахуванням наведеного вище, а також тривалості часу перебування справи в провадженні апеляційного суду, справу розглянуто у відсутність всіх учасників процесу.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складений 17.03.2021. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлення обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.
Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до кожного конкретного випадку.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитної заборгованості. 
Відносно заставного майна, а саме транспортного засобу AUDI Q7 QUATRO 4.2 FSI, кузов № НОМЕР_1 нотаріусом 22.08.2008 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на рухоме майно, що належало заставодавцю ОСОБА_6 за рахунок коштів отриманих від реалізації задоволено вимоги банку згідно кредитного договору. Проте, після вказаних нотаріальних дій неодноразово відбувалися дії щодо перереєстрації транспортного засобу, у зв`язку з чим змінювалися заставодавці. На час подання даного позову до суду обов`язок заставодавця перейшов до ОСОБА_4 .
Вказані вище обставини свідчать про ймовірність того, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на заставне майно, в майбутньому в разі задоволення позову, виконання такого рішення може бути ускладнене, або буде неможливо виконати рішення суду взагалі. Автомобіль є предметом спору.
Отже, у даному випадку суд за наявності правових підстав задовольнив заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на заставне майно, а саме транспортний засіб AUDI Q7 QUATRO 4.2 FSI, кузов № НОМЕР_1 . 
Доводи апеляційної скарги про те, що арешт на автомобіль вже було накладено ухвалою Харківського районного суду Харківської області до уваги апеляційний суд не приймає з огляду на те, що вказаний арешт накладено в рамках іншої судової справи в якій відповідачем є ОСОБА_8 , яка була на той час заставодавцем спірного майна. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України. 
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384  ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі правонаступників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 17.03.2021.

Головуючий: 
                                                                                    
            Судді: