Головуючий І інстанції: І.С. Шевяков

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 р. 	Справа № 440/4858/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Судді-доповідача Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020, по справі № 440/4858/20
за позовом      ОСОБА_1  
до     Головного управління Національної поліції в Полтавській області                     
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненадання ОСОБА_1 повної та достовірної публічної інформації за запитом на отримання публічної інформації від 07.08.2020;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію, що запитувалась згідно зі запитом на отримання публічної інформації від 07.08.2020.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 задоволено позов.
Визнано протиправною бездільність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненадання повної та достовірної публічної інформації на запит від 07.08.2020 ОСОБА_1 . 
Зобов`зано Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути запит від 07.08.2020 ОСОБА_1 про надання публічної інформації та надати на цей запит повну відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Головне управління Національної поліції в Полтавській області (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не відповідність висновків суду обставинам справи, безпідставне зазначення, що відповідачем було частково відмовлено у наданні відповіді на запит позивача. Зазначає, що ГУНП в Полтавській області надано достовірну, точну та повну інформацію на запит пзивача, не порушуючи ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Відповідно до  п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
07.08.2020 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Полтавській області  із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати інформацію такого змісту:
"1. Що входить до грошового забезпечення, та його розмір, яке отримував поліцейський (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, процентна надбавка за вислугою років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, індексація грошового забезпечення та розмір премії) за посадою поліцейського оперуповноважений, що не входить до складу відділу управлінь, відділів (відділень) поліції, яка прирівнюється до посади на час мого звільнення оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, має спеціальне звання - старший лейтенант поліції та вислугу 6 років, станом на 01.09.2019, 01.12.2019, 01.02.2020, 01.07.2020.
2. Окремо надати інформацію про складові та розмір грошового забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді поліцейського оперуповноважений, що не входить до складу відділу управлінь, відділів (відділень) поліції, яка прирівнюється до посади на час мого звільнення оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, має спеціальне звання - старший лейтенант поліції та вислугу 6 років, вказавши основні та додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, індексація грошового забезпечення та розмір премії) по щомісячно з 01.01.2019 по 31.12.2019 та з 01.01.2020 по 01.08.2020" (а.с. 12-13).
12.08.2020 за результатами розгляду запиту позивача Головне управління Національної поліції в Полтавській області повідомило позивача, що грошове забезпечення поліцейського, зокрема, за посадою оперуповноважений відділення 1 Полтавського ВП ГУНП (старший лейтенант поліції, стаж служби від 4 до 7 років) за період з 01.01.2019 по 31.07.2020 виплачувалось із розрахунку таких складових:
1) посадового окладу, який становив 2 400 грн (додаток 7 "Схема посадових окладів поліцейських управлінь, відділів (відділень) поліції" до постанови 988);
2) окладу за спеціальним званням - 1 600 грн (додаток 1 "Схема посадових окладів поліцейських за спеціальним званням" до постанови 988);
3) надбавки за стаж служби в поліції, при наявності стажу служби понад 6 років - у розмірі 15 відсотків (додаток 11 "Розміри надбавки за стаж служби в поліції" до постанови 988), що склала 600 грн. До стажу служби для виплати поліцейським надбавки за стаж служби в поліції зараховувались періоди, визначені частиною другою статті 78 Закону України "Про національну поліцію";
4) надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, яка установлювалась у розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення відповідно до пункту 4 постанови 988;
Згідно з п. 4 розділу ІІ Порядку визначено, що розмір надбавки встановлювався кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно- правих актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.
5) премії, розмір якої визначався керівником структурного підрозділу індивідуально щодо кожного поліцейського за показниками, зазначеними у Положенні про преміювання поліцейських ГУНП в Полтавській області залежно від особистого вкладу поліцейського в загальні результати служби та затверджувався наказом начальника ГУНП, що підтверджується листом 29/253зі від 12.08.2020 (а.с. 14).
Позивач, вважаючи, що відповідач у відповіді на запит надав неповну та недостовірну інформацію, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у спірних правовідносинах допущено порушення положень Закону України "Про доступ до публічної інформації", що виявилось у неналежному розгляді запиту позивача, а саме не надання повної та точної відповідді на запит позивача.
Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.  
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»  публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Статтею 13 Закону визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
П. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації»  визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, а у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Судовим розглядом встановлено, що позивач запитував у ГУНП в Полтавській області інформацію про грошове забезпечення поліцейського оперуповноваженого, що не входить до складу відділу управлінь, відділів (відділень) поліції, яка прирівнюється до посади на час його звільнення -оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, має спеціальне звання - старший лейтенант поліції та вислугу 6 років, станом на 01.09.2019, 01.12.2019, 01.02.2020, 01.07.2020.
На запит позивача відповідачем надано відповідь, в якій надано інформацію про грошове забезпечення поліцейського за посадою оперуповноважений відділення 1 Полтавського ВП ГУНП (старший лейтенант поліції, стаж служби від 4 до 7 років) за період з 01.01.2019 по 31.07.2020.
Суд першої інстанції погодився з твердженням позивача, що відповідач на запит не надав інформації про розмір та складові грошового забезпечення поліцейського конкретно на посаді, яку до виходу на пенсію займав позивач або ж прирівняної до неї посади, а саме не вказав розмір в процентному відношенні та грошовому еквіваленті додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) розмір премії та індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим частково відмовив у наданні відповіді на запит позивача.
Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.
Зі змісту запиту позивача від 07.08.2020 вбачається, що  ним запитувалась інформація щодо розміру грошового забезпечення поліцейського оперуповноваженого, що не входить до складу відділу управлінь, відділів (відділень) поліції, яка прирівнюється до посади на час його звільнення -оперуповноважений відділення кримінальної поліції в справах неповнолітніх Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області.
В свою чергу, відповідачем надано інформацію щодо грошового забезпечення оперуповноваженого та  зазначено, що розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально.
За таких обставин, колегія суддів  вважає, що оскільки позивач запитував інформацію про грошове забезпечення поліцейського за конкреною посадою, у відповідача була відстуня можливість  вказати конкретні розміри надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії, оскільки  кожному поліцейському зазначені складові грошового забезпечення виплачуються індивідуально. Тобто особи, які згідно штатного розпису перебувають на посадах оперуповноваженого управлінь, відділів (відділень) поліції в Полтавській області, отримують різні розміри надбавок за специфічні умови проходження служби в поліції та премії.
З огляду на викладене, судова колегія  вважає, що Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області було надано вичерпну відповідь на запитувану позивачем інформацію.
Отже, суд апеляційної інстанції, враховуючи надання відповідачем достовірної та повної інформації на запит позивача, погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність підстав для  задоволення позовних вимог, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні  позову.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 440/4858/20  скасувати.
Прийняти  нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    Г.Є. Бершов