УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження 

12 березня 2021 року 

м. Київ

справа № 500/1385/20
адміністративне провадження № К/9901/6364/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 
перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року (суддя Осташ А.В.) та 
постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року (колегія у складі суддів Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й., Гуляка В.В.)
у справі № 500/1385/20
за позовом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради 
до  ОСОБА_1 
про зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

16.06.2020 Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради (далі - Відділ ДАБК Тернопільської міської ради) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зобов`язати відповідача привести у попередній стан гараж на              АДРЕСА_1 шляхом демонтажу другого поверху.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.10.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, позов задоволено. 

22.02.2021 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 25.02.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій застосували ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 2040/7234/18, від 06.03.2019 у справі № 810/5680/15. Наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування п. 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, стосовно того, що рішення про демонтаж будівлі може бути прийнято виключно на підставі акту перевірки. Законодавство не передбачає складання службової записки за результатами проведення позапланової перевірки. Справа має для нього виняткове значення, оскільки стосується знесення об`єкта нерухомого майна, збудованого на належній йому земельній ділянці, на яке витратив значну суму коштів. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого. 
Спір у цій справі виник щодо зобов`язання фізичної особи знести (демонтувати) частину самочинно збудованої споруди після невиконання припису органу державного архітектурно-будівельного контролю.  
За предметом позову ця справа належить до категорії справ незначної складності, тому суд першої інстанції обґрунтовано її розглянув відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження.
З огляду на абз. 1 п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, ухвалені у цій справі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Водночас, ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами першої та/або апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин.
Покликання на виняткове значення для скаржника розгляду цієї справи не підтверджується документально, є загальним формулюванням та властиве кожній аналогічній справі. 
За викладених обставин, ОСОБА_1 не навів передбачені пп. «а» - «г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України підстави для касаційного перегляду судових рішень незначної складності та Суд таких підстав у цій справі не вбачає.
Крім того, Верховний Суд вже неодноразово викладав свої висновки у справах за позовами органів державного архітектурно-будівельного контролю до фізичних осіб щодо знесення самочинних споруд.
Суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення першої інстанції відповідно до такого висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 822/2149/18 про те, що факт здійснення будівництва без документів, що дають право на це, без належно затвердженого проєкту, за умови не виконання особою, яка здійснила будівництво, вимог зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення, є підставою для ухвалення судом рішення про зобов`язання такої особи провести знесення (демонтаж) самочинного будівництва. 
За викладених обставин, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України. 

Керуючись ст. 333 КАС України, Суд,- 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня           2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 500/1385/20.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб