УХВАЛА

18 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 400/518/19
адміністративне провадження № К/9901/959/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Коваленко Н.В.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 400/518/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,-
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, в якому просив (з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.03.2019 року:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданих клопотань та звернень;
- зобов`язати відповідача розглянути подані заявником клопотання належним чином щодо відведення земельної ділянки для огородництва, площею 0,45 га по АДРЕСА_1 ..
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року позов задоволено частково.
02 червня 2020 року до суду першої інстанції втретє надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій позивач просить зобов`язати відповідача у строк, визначений судом, подати до суду звіт про виконання судового рішення від 27 червня 2019 року; за наслідками поданого звіту або у разі неподання відповідачем такого звіту здійснити процесуальні заходи, передбачені частиною другою статті 382 КАС України; накласти штраф на відповідача.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.
11 січня 2021 року від позивача до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, надійшла касаційна скарга на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року по справі                             № 400/518/19.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
За приписами частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а саме: про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, про повернення заяви позивачеві, про відмову у відкритті провадження у справі, про залишення позову (заяви) без розгляду, про закриття провадження у справі, про відмову у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Суд звертає увагу, що ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року прийнята за результатами розгляду заяви позивача поданої на підставі статті 382 КАС України.
Частиною першою статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Тобто ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року є по суті ухвалою щодо розгляду заяви позивача, яка стосується процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення в адміністративній справі № 400/518/19. Разом з цим, така ухвала не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно частини другої статті 328, пункту 1 частини першої статті 333, Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року по справі                               № 400/518/19 слід відмовити.
Керуючись статтею 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 400/518/19.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     Н. В. Коваленко
                                                                                                    С. Г. Стеценко