Постанова
     Іменем України
 
Єдиний унікальний номер справи 753/18669/19	 	
Номер провадження 22-ц/824/4572/2021	
Головуючий у суді першої інстанції А.М. Коренюк	
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач        	
16 березня 2021 року                                                                                           місто Київ
                            Номер справи 753/18669/20
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
 
головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач), 
суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. 
 
сторони: 
 
позивач              ОСОБА_1 
відповідач          ОСОБА_2 
 
розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Федорченком Андрієм Миколайовичем 
на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Коренюк А.М., в приміщенні Дарницького районного суду м.Києва, -
в с т а н о в и в:
 
У листопаді 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Федорченко А.М. подав до Дарницького районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, посилаючись на те, що ОСОБА_1 продовжує навчання на денній формі з метою отримання освітньо - кваліфікаційного рівня «бакалавр» за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» у Київському коледжі комп`ютерних технологій та економіки Національного авіаційного університету, з терміном навчання до 30 червня 2023 року, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання залишено без руху, надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.
Не погоджуючись з ухвалою суду представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Федорченко А.М. подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права, не з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування скарги зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що порушує право на доступ до правосуддя, оскільки суд першої інстанції безпідставно посилався на те, що позивачем не усунуто зазначені в ухвалі від 09.11.2020 недоліки, не врахувавши, що позов було подано до суду в електронній формі, що передбачено чинним розділом «Підсистема електронний суд» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а відтак така позовна заява і додані до неї документи підлягають розгляду судом. Зазначене було вказано представником позивача у заяві, яка була надіслана до суду через систему «Електронний суд» на виконання вимог ухвали суду від 09.11.2020 про залишення позову без руху. Крім того зазначив, що суд у порушення вимог норм процесуального закону безпідставно вказав як недоліки те, що позов не підписаний позивачем, оскільки позов було подано через систему «Електронний суд» та підписано ЕЦП представника позивача, також у позові було зазначено його ціну та на підставі ч.7 ст.43 ЦПК України копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів не повинні подаватися позивачем до суду.
У відповідності до вимог п.13 ст.7, п 6. ч.1 ст. 353, ч.2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, 05.11.2020 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Федорченком А.М. було подано через систему «Електронний суд» до Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вказана позовна заява зареєстрована судом 06.11.2020.
До позовної заяви Федорченком А.М. було додано копію ордеру на надання професійної правничої допомоги від 02.11.2019, копію свідоцтва про народження позивача, копію довідки з місця навчання, копію рішення Дарницького районного суду м.Києва у справі №753/21218/19.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху. Як недолік суд зазначив наступне: позивачем не зазначена ціна позову за правилом п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України; позов не підписаний позивачем; не надано копії позовної заяви та усіх доданих до неї документів для відповідача; відсутній оригінал ордеру адвоката на підтвердження його повноважень.
На виконання вимог ухвали суду від 09.11.2020 представником позивача - адвокатом Федорченком А.М. подана до суду заява про усунення недоліків, у якій представник позивача зазначив, що позовна заява подана ним через систему «Електронний суд» та підписана його ЕЦП у відповідності до вимог ч.2 ст.175 ЦПК України, а тому усі документи до суду, зокрема ордер адвоката на підтвердження повноважень діяти від імені позивача, було подано в електронній формі, що повністю узгоджується із ч.7 ст.62 ЦПК України. Також у заяві представник позивача вказав, що при подачі позову у електронній формі позивач звільнений у порядку ч.7 ст.43 ЦПК України від обов`язку подавати її копію та додані до неї матеріали для інших учасників справи. Відсутність факту початку повноцінного функціонування ЄСІТС не може бути перешкодою для роботи її підсистеми «Електронний суд» та відповідно, права особи на подання процесуальних документів через підсистему в електронній формі.
Повертаючи 24 грудня 2020 року позовну заяву, суд першої інстанції в ухвалі дійшов висновку про те, що зазначені в ухвалі суду від 09.11.2020 недоліки позивачем усунуті не були. Крім цього, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки на дату надходження позовної заяви в електронній формі Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не затверджено, відтак відсутні правові підстави для звернення до суду в системі «Електронний суд», та прийняття такої позовної заяви судом саме в електронній формі. Суд зазначив, що до початку функціонування в Україні Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи всі документи мають подаватися до суду в паперовому вигляді, а письмові заяви повинні мати власноручний підпис заявника, а тому суд дійшов висновку, що зазначені недоліки не дають правових підстав для відкриття провадження у справі.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
За правилом ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною восьмою статті 43 ЦПК України визначено, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.
Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 6 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18 та від 22 серпня 2019 року у справі № 520/20958/18).
Згідно з положеннями частини третьої статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Разом з тим, згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у тексті Закону слова (назва) «Єдина судова інформаційна (автоматизована) система», «автоматизована система» у всіх відмінках (випадках) буде замінено словами «Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система» у відповідному відмінку.
Відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.
У пункті 15.15 частини першої розділу VIIІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» № 229 (6984) 01 грудня 2018 року.
У подальшому у газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01 березня  2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС) Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 1 грудня 2018 року).
Разом з тим, наказом Державної судової адміністрації України № 628 від 22 грудня 2018 року «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).
Відповідно до пункту 2 цього наказу місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми «Електронний суд» слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми «Електронний суд».
Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема «Електронний суд»), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.
Згідно наказу ДСА України за №247 від 1 червня 2020 року, запроваджено з 1 червня 2020 року в дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» у всіх місцевих та апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду (далі - пілотні суди). Пілотним судам у ході проведення дослідної експлуатації Підсистем керуватися вимогами, визначеними в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (із змінами), у частині функціонування Підсистем.
Наказ ДСА України від 22 грудня 2018 року № 628 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд»» у місцевих та апеляційних судах визнано таким, що втратив чинність.
Згідно з пунктом 3 розділу ХІ Положення № 30 особи, за допомогою зареєстрованого електронного кабінету формують проекти (створюють шляхом заповнення відповідних форм, редагують, долучають), підписують та подають до суду і органів системи правосуддя електронні запити, скарги, пропозиції та інші непроцесуальні звернення, що стосуються діяльності таких органів, а також отримують відповідь на них.
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 розділу ІІ Положення, електронний документ - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).
Для проекту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документу. З моменту переведення документу у стан «Оригінал» такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства (пункт 5 розділу ХІ Положення). Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі ЕД та ЕКПД (електронна копія паперового документу). Суди та ОСП приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки (пункт 6 розділу ХІ Положення).
Тобто, надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням: //cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.
Відповідно до пункту 14 розділу XI Положення № 30 всі електронні документи, що надходять до суду, автоматично розмішуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.
Згідно із пунктом 1 Розділу ХІ Положення № 30 з 22 грудня 2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми «Електронний суд». Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи (пункт 2 Положення № 30).
Електронний кабінет - захищений веб-сервіс, за допомогою якого забезпечується взаємодія авторизованого користувача з АСДС у режимі реального часу. Порядок реєстрації та роботи з електронним кабінетом встановлюється адміністратором (пункт 15 частини першої Розділу ІІ Положення № 30).
Згідно з вимогами розділу XI Положення № 30 обмін процесуальними документами в електронній формі повинен здійснюватися з офіційних електронних адрес (Електронних кабінетів), які вони мають створити в підсистемі «Електронний суд», розміщеній за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua.
Відсутність факту початку повноцінного функціонування ЄСІТС не може бути перешкодою для роботи її підсистеми «Електронний суд» та відповідно, права особи на подання процесуальних документів через цю підсистему в електронній формі (правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 6 серпня 2020 року у справі №160/1841/19).
З 22 грудня 2018 року отримані місцевими судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку (правовий висновок викладений Верховним Судом від 10 вересня 2019 року у справі № 640/1374/19).
Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява подана представником позивача - адвокатом Федорченком А.М. 05.11.2020, тобто на неї розповсюджуються правила та порядок подачі в електронній формі через підсистему «Електронний суд».
У позовній заяві представником позивача зазначено, що документ сформований у системі «Електронний суд» 05.11.2020, а тому з огляду на те, що подання документу через систему «Електронний суд» без використання власного електронного цифрового підпису неможливо, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви з підстав того, що така заява не містить власноручно проставленого підпису особи, яка її подала. А отже зазначене не могло слугувати перешкодою для вирішення судом питання про відкриття провадження у даній справі.
Колегія суддів також зауважує наступне.
Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені положеннями статті 175 ЦПК України.
Пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Згідно п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.
Позивачем у позові вказано ціну позову, що становить 24 000,00 грн., яку позивач вважав визначеною у відповідності до вимог закону. 
Отже, позовна заява не підлягала залишенню без руху з наведених підстав, що є надмірним формалізмом та повністю суперечить встановленим процесуальним законом вимогам щодо зазначення ціни позову у справі про стягнення аліментів.
Крім того, залишаючи позовну заяву без руху з інших підстав суд першої інстанції не врахував наступне.
Так, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ч.2. ст.175 ЦПК України).
Учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним, суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (ч.7 ст.43 ЦПК України).
Частинами четвертою та сьомою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України«Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
З урахуванням вказаних норм закону, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 містить недоліки та передчасно дійшов висновку про повернення позову заявнику з наведених підстав.
Також суд першої інстанції зазначив, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. 
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Із матеріалів справи вбачається, що стороною позивача не здійснювалося дій щодо зволікання у розгляді справи та зловживання належними процесуальними правами, про що помилково зазначив суд першої інстанції ухвалі про повернення позову заявнику.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. 
Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").
Зазначене повинно бути враховане судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку що ухвала суду першої інстанції про повернення позову постановлена з порушенням норм процесуального права і таке порушення норм процесуального права перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження у справі) відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України.
 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 389 ЦПК України,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Федорченком Андрієм Миколайовичем , на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року задовольнити.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Повна постанова складена 16 березня 2021 року.
 
Судді:
                                                                                                    Л.Д. Поливач
 
                                                                                                    А.М. Стрижеус
                                                                                                    
                                                                                                    О.І. Шкоріна