ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року	Львів	Справа № 260/373/20 пров. № А/857/14512/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Пліша М.А., Курильця А.Р.
за участю секретаря судового засідання –   Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року, прийняте суддею Ващилін Р.О. в місті Ужгороді, о 14 годині 06 хвилині, повний текст складено 12 жовтня 2020 року, у справі №260/373/20 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 10.01.2020 року про закриття дисциплінарної справи відносно нього у зв`язку зі спливом строку притягнення до дисциплінарної відповідальності.
В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що за результатами розгляду скарги, поданої ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, 28 лютого 2018 року порушено дисциплінарну справу відносно нього, як адвоката. 10 січня 2020 року відповідачем було закрито вказану дисциплінарну справу, у зв`язку зі спливом строку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Вказане рішення вважає протиправним та таким, що прийнято з порушенням встановленого порядку, принципів безсторонності та неупередженості, а тому підлягає скасуванню. Так, зокрема, відповідач дійшов висновку, що позивач, не переконавшись у правдивості своїх тверджень, в судовому засіданні оголосив заяву, що принижує честь та гідність ОСОБА_2 як учасника процесу. Разом з тим, відповідач не надав належну оцінку всім обставинам та доказам, що підтверджують протилежне. Окрім того, відповідачем не було задоволено обґрунтований відвід, заявлений позивачем, та не було враховано те, що голова дисциплінарної палати не мав права брати участь в засіданні такої та голосувати, оскільки існували сумніви в його неупередженості. Також, відповідачем не було враховано характеризуючі дані позивача.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав помилкового застосування норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що відповідач не звернув увагу, що позивач не робив свідомо неправдиві заяви, а його висловлювання не могли образити жодну особу. Відповідач невірно встановив таку складову частину проступку, як об`єктивну та суб`єктивну сторону, які у висловлюванні позивача відсутні.
При прийняті рішення судом не враховано приписи п. 15 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов`язки адвоката, а також приписи п. 7 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність: Адвокат не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.
Крім цього, покликається на те, що заявив обґрунтований відвід голові дисциплінарної палати відповідача, який був незаконно відхилений, оскільки існували обґрунтовані сумніви у неупередженості останнього. 
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задоволити.

Позивачем, 03.02.2021 подано клопотання, у якому він просить відкласти розгляд справи, однак, суд апеляційної інстанції вважає, що таке задоволенню не підлягає, оскільки участь позивача в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, та у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Крім цього, розгляд даної справи уже відкладався, а чергове відкладення призведе до затягування розгляду справи, правової невизначеності судового рішення, ухваленого судом першої інстанції та порушення судом апеляційної інстанції процесуальних норм щодо граничних строків розгляду апеляційної скарги.
Відповідачем подано заяву про розгляд справи у відсутності представника.. Апеляційну скаргу вважає безпідставною, з підстав викладених у відзиві від 10.03.2020р. на позовну заяву та у запереченнях КДКА від 30.03.2020р. на відповідь на відзив, а тому просить відмовити у її задоволенні. Просить врахувати останні висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду наведені у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 821/1030/17.
Оскільки в судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва №021/592, виданого згідно з рішенням Закарпатської обласної КДКА від 30.11.2007 №194/97 (а. с. 14 т. 1).
25 червня 2017 року громадянка ОСОБА_2 подала до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області (далі – КДК адвокатури Закарпатської області) скаргу на неналежну поведінку адвоката ОСОБА_1 та порушення ним правил адвокатської етики. Вказану скаргу обґрунтовано тим, що 20 квітня 2017 року в судовому засіданні, що відбулося в апеляційному суді Закарпатської області за її участі, вказаний адвокат вводив суд в оману, надаючи неправдиві відомості щодо неї, чим принизив її честь і гідність (а. с. 150 – 161 т. 1).
17 листопада 2017 року рішенням КДК адвокатури Закарпатської області відмовлено в порушенні дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях ознак дисциплінарного проступку (а. с. 179 т. 1).
Згодом зазначене рішення було оскаржено ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, та рішенням якої №ІІ-018/2018 від 28.02.2018 рішення дисциплінарної палати КДК адвокатури Закарпатської області від 17.11.2017 скасовано та ухвалено нове рішення, яким порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 , а матеріали дисциплінарної справи направлено до КДК адвокатури Закарпатської області на стадію розгляду дисциплінарної справи (а. с. 185 – 189 т. 1).
Вважаючи рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протиправним, ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку, однак постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі №807/291/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.12.2019, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні позову відмовлено.
10 січня 2020 року ОСОБА_1 під час розгляду Дисциплінарною палатою КДК адвокатури Закарпатської області дисциплінарної справи стосовно нього, подав заяву про відвід наступних членів такої: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 198 – 199 т. 1). Так, протокольним рішенням №01 від 10 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме: відмовлено у задоволенні заяви в частині відводу ОСОБА_3 та задоволено в частині відводу ОСОБА_4 (а. с. 196 – 197 т. 1). 
Також, Дисциплінарною палатою КДК адвокатури Закарпатської області задоволено клопотання ОСОБА_1 та приєднано до матеріалів дисциплінарної справи всі надані документи та опитано ОСОБА_5 .
Під час розгляду дисциплінарної справи, Дисциплінарна палата КДК адвокатури Закарпатської області на підставі відомостей технічного запису судового засідання дійшла висновку про підтвердження доводів скарги ОСОБА_2 стосовно оголошення адвокатом ОСОБА_1 заяви про надання заявницею неправдивих показань у кримінальному провадженні з тих мотивів, що вона отримує від керівника ТОВ “Омега-Транс-УА” грошові кошти на лікування свого чоловіка, у зв`язку з чим готова робити будь-що. При цьому Дисциплінарна палата визнала, що перед оголошенням такої заяви адвокат ОСОБА_1 не переконався у достовірності отриманої від свого клієнта – ОСОБА_5 інформації, а оголосивши таку в судовому засіданні, припустився висловлювань, що принижують честь і гідність ОСОБА_2 , а тому порушив Правила адвокатської етики та не виконав професійний обов`язок адвоката (а. с. 348 т. 1).
За наведених обставин Дисциплінарна палата дійшла висновку, що дії адвоката ОСОБА_1 є дисциплінарним проступком. Разом з тим, Дисциплінарною палатою констатовано, що на час розгляду дисциплінарної справи строк притягнення адвоката ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення 20 квітня 2017 року дисциплінарного проступку, сплив.
Рішенням Дисциплінарної палати КДК адвокатури Закарпатської області від 10 січня 2020 року дисциплінарну справу відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку зі спливом строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідно до ст. 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а. с. 347 – 349 т. 1). 
Вважаючи зазначене рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 10.01.2020 року протиправним, позивач звернувся з даним позов до суду про його скасування.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, оскільки позивач вчинив дисциплінарний проступок привселюдно заявляючи в судовому засіданні неперевірені відомості стосовно іншої сторони справи, які принизили її честь та гідність, допустив порушення правил адвокатської етики та принципів адвокатської діяльності.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 4 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” від 05 липня 2012 року №5076-VІ передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Статтею 33 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” передбачено можливість притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Згідно з статтею 34 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2. ст. 40 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб. Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.
Статтею 41 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” визначено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу. Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
Приймаючи спірне рішення Дисциплінарна палата КДК адвокатури Закарпатської області дійшла висновку про порушення позивачем правил адвокатської етики та неналежне виконанням своїх професійних обов`язків, що проявилося у оголошенні без належної перевірки у судовому засіданні стосовно учасника справи – ОСОБА_2 неправдивих показань.
Зазначена обставина підтверджується дослідженим та наявним у матеріалах справи звукозаписом судового засідання апеляційного суду Закарпатської області 20 квітня 2017 року (а. с. 33 т. 2), що також досліджувалося Дисциплінарною палатою КДК адвокатури Закарпатської області під час дисциплінарного провадження. 
Заперечення апелянта в цій частині спростовується матеріалами справи, а також висновком Верховного Суду, який суд зробив у мотивувальній частині свого рішення (а.с. 19 т.2)
Так, обґрунтовуючи правомірність заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вказані відомості були отримані від його клієнта – ОСОБА_5 та задокументовані в протоколі опитування від 18 квітня 2017 року (а. с. 297 т. 1). При цьому, саме його клієнт –   ОСОБА_5 наполягав на обов`язковому оголошенні таких відомостей в згаданому судовому засіданні, що було їх правовою позицією, на підставі якої апеляційним судом Закарпатської області задоволено скаргу ОСОБА_5 та скасовано ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 03.04.2015.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, адвокат під час здійснення адвокатської діяльності зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.
Статтею 7 Правил адвокатської етики, які затвердженні Установчим з`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року (далі – Правила) (чинні на момент скоєння ОСОБА_1 вчинку, що розцінювався відповідачем як дисциплінарний проступок) встановлено, що адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.
Згідно з статтею 18 Правил, одним із обов`язків адвоката є інформування клієнта щодо правової позиції у справі, який полягає в тому, що у випадку, коли адвокат дійде висновку про відсутність фактичних та правових підстав для виконання доручення, він зобов`язаний повідомити про це клієнта та узгодити з ним зміну змісту доручення, що відповідав би тому гіпотетичному результату, котрий може бути досягнутий згідно з чинним законодавством, або відмовитись від прийняття доручення.
Відповідно до ст. 19 Правил, адвокату забороняється приймати доручення, якщо результат, якого бажає клієнт, або засоби його досягнення, на яких клієнт наполягає, є протиправними або якщо доручення клієнта виходить за межі професійних прав і обов`язків адвоката. У цих випадках, якщо зазначені обставини не є очевидними, адвокат має надати відповідні роз`яснення клієнту. Якщо клієнт наполягає на використанні засобів виконання доручення, котрі є протиправними або виходять за межі прав адвоката, останній повинен повідомити клієнта про неприпустимість їх застосування та вказати на можливі законні шляхи досягнення того самого або подібного результату, якщо такі існують. Якщо і за таких обставин не вдається узгодити з клієнтом зміну змісту доручення, адвокат зобов`язаний відмовитись від укладення договору з клієнтом.
У своєї діяльності, в тому числі, на стадії виконання адвокатом доручення клієнта такий повинен дотримуватися також принципу законності. Цей принцип, відповідно до положень ст. 25 Правил, полягає в тому, що адвокату категорично забороняється використовувати при виконанні доручення клієнта незаконні та неетичні засоби, зокрема спонукати свідків до надання завідомо неправдивих показань, вдаватися до протизаконних методів тиску на протилежну сторону чи свідків (погроз, шантажу, тощо), використовувати свої особисті зв`язки (чи в окремих випадках особливий статус) для впливу прямо або опосередковано на суд або інший орган, перед яким він здійснює представництво, або захист інтересів клієнтів, використовувати інформацію, отриману від колишнього клієнта, конфіденційність якої охороняється законом, використовувати інші засоби, що суперечать чинному законодавству або цим Правилам.
Також, статтею 43 Правил визначено, що в ході судового розгляду справи адвокат не повинен, серед іншого, робити свідомо неправдиві заяви стосовно фактичних обставин справи.
Крім цього, статтею 33 Правил передбачена можливість одностороннього дострокового розірвання адвокатом договору про надання правової допомоги, в тому числі, у разі, якщо клієнт вчиняє дії, що ганьблять честь, гідність і ділову репутацію адвоката.
Таким чином, основною метою адвокатської діяльності є належний захист, представництво та надання інших видів правової допомоги клієнту, однак досягнення бажаного для клієнта результату шляхом оголошення за його проханням будь-якої неперевіреної інформації законним методом вважатися не може. 
Матеріалами справи, зокрема, технічним записом підтверджено оголошення позивачем заяви про надання ОСОБА_2 неправдивих показань у кримінальному провадженні з мотивів отримання за це грошових коштів на лікування свого чоловіка, що також встановлено рішенням ВКДКА від 28.02.2018 №ІІ-018/2018, яке оскаржувалось ОСОБА_1 в судовому порядку, однак постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.12.2019, визнано правомірним та обґрунтованим.
Відтак, позивач привселюдно заявляючи в судовому засіданні неперевірні відомості стосовно іншої сторони справи, які принизили її честь та гідність, допустив порушення правил адвокатської етики та принципів адвокатської діяльності, а отже вчинив дисциплінарний проступок.
У зв`язку з тим, що на момент прийняття оскарженого рішення строк притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності вже минув, суд вважає, що Дисциплінарна палата КДК адвокатури Закарпатської області прийняла правомірне рішення та закрила дисциплінарну справу.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не заслуговують на увагу доводи позивача щодо порушення процедури здійснення дисциплінарного провадження, що проявилися у не задоволенні його заяви про відвід членів Дисциплінарної палати, оскільки такі у встановленому порядку були розглянуті відповідачем, що підтверджується витягом з протоколу №01 від 10.01.2020. За результатами проведеного голосування, за відсутності адвоката ОСОБА_3 , більшістю голосів у задоволенні такої було відмовлено.
Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності й правове регулювання спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, так як розгляд дисциплінарної справи та ухвалення рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 10.01.2020 про закриття дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 , у зв`язку зі спливом строку притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року в справі №260/373/20 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 15.02.21, однак, підписано 01.03.21 у зв"язку з тим, що суддя Пліш М.А. з 09.02.21 по 19.02.21 перебував на листку непрацездатності, а з 22.02.21 по 26.02.21 в Національній школі суддів України (підготовка для підтримання кваліфікації за програмою для суддів апеляційних адміністративних судів в онлайн режимі)