ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 березня 2021 року           справа №200/8266/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів:  Геращенка І.В.,  Казначеєва Е.Г.,  розглянув у письмовому провадженні  апеляційну скаргу    Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 р. (у повному обсязі складено 20 листопада 2020 року у м. Слов`янськ Донецької області) у справі  № 200/8266/20-а (головуючий І інстанції суддя Чучко В.М.)  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХГЛАСС"  до  Головного управління ДПС у Донецькій області,  Державної податкової служба України  про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
                                               ВСТАНОВИВ:

07.09.2020 року позивач звернувся до суду з  позовом, в якому просив   скасувати рішення від 02.06.2020 року № 1602958/43441482 комісії Головного управління ДПС у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка прийняла рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 07.05.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 07.05.2020 року датою її фактичного отримання; скасувати рішення від 05.06.2020 року № 1615855/43441482 комісії Головного управління ДПС у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка прийняла рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 12.05.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 12.05.2020 року датою її фактичного отримання; скасувати рішення від 11.06.2020 року № 1627945/43441482 комісії Головного управління ДПС у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка прийняла рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 25.05.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 25.05.2020 року датою її фактичного отримання (т. 1 а.с. 1-13).  
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року  у  справі  №200/8266/20-а позов задоволено.
Скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 02.06.2020 року № 1602958/43441482 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 07.05.2020 року. 
Скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 05.06.2020 року № 1615855/43441482 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 12.05.2020 року.
Скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.06.2020 року № 1627945/43441482 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 25.05.2020 року.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 1 від 07.05.2020 року, № 2 від 12.05.2020 року та № 4 від 25.05.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Техгласс»  датою їх фактичного подання.
Вирішено питання судових витрат (т. 2 а.с. 32-38).
Відповідачем 1 подано апеляційну скаргу, в якій  апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції   та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зміст господарської операції, у зв`язку з виконанням якої відбувається реєстрація податкової накладної, податковому  органу невідомий. Тобто сам платник податку має визначити які первинні документи необхідно надати до податкового органу на підтвердження реальності господарської операції та прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Апелянт вказує, що  у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної були зазначені конкретні критерії ризиковості здійснення операцій із розрахованим показником за відповідним критерієм.
Відповідач також вказує на те, що позивачем не було надано Комісії довіреності на отримання ним товарно-матеріальних цінностей у продавця ТОВ «НАНОСКЛО» та на отримання ТОВ «СПВ ЛАЙН» товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «ТЕХГЛАСС»; жодного розрахункового документа; первинні документи щодо навантаження, розвантаження продукції; рахунку - фактури.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін; розглянути справу за його відсутності.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що  Товариство з обмеженою відповідальністю «Техгласс» зареєстровано в якості юридичної особи 09.01.2020 за номером 1 269 102 0000 005461, перебуває на податковому обліку в Костянтинівсько-Дружківському управлінні Головного управління ДПС у Донецькій області і є платником податку на додану вартість (т. 1 а.с. 15, 17).
Господарську діяльність позивач здійснює згідно зі статутом, затвердженим загальними зборами учасників від 09.01.2020 року  (т. 1 а.с. 20-38). 
За повідомленням про прийняття працівника на роботу, перелік працівників позивача складався з 24 фізичних осіб (т. 1 а.с. 178-179).
22.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПВ ЛАЙН» (покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХГЛАСС» (постачальник) був укладений договір № 22/04/2020, за умовами якого постачальник зобов`язується поставляти склобій (товар) протягом терміну дії даного договору, а покупець – приймати й оплачувати на умовах даного договору, додаткових угод та специфікацій до нього. Постачальник поставляє товар в асортименті, кількості та за цінами у відповідності із специфікаціями до цього договору. Ціна товару встановлюється за домовленістю сторін в гривнях і вказується у специфікаціях до договору. Оплата товару здійснюється покупцем за кожну партію товару окремо на підставі рахунків. Договір діє до 22.04.2021 року (т. 1 а.с. 94-99).
Витяг з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що ТОВ «СПВ ЛАЙН» є юридичною особою, зареєстроване за адресою: 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, бул. Миру, буд. 15, ідентифікаційний код юридичної особи 42011884. Інформації відносно відсутності за юридичною адресою, припинення, знаходження в стані ліквідації наведений витяг не містить  (т. 2 а.с. 30-31).
Факт виконання поставки підтверджується: видатковими накладними, товарно-транспортними накладними (т.1 а.с. 100, 112, 115, 121, 123, 125, 240, 242); (т.1 а.с. 101, 116, 124, 241, 243).
Факт оплати підтверджується оборотно-сальдовими відомостями (т. 1 а.с. 119, 129-130, 246).
Також на підтвердження виконання цього договору поставки позивачем надані: договір поставки № 25/02 від 25.02.2020 року з рахунком-фактурою, договір № 25/02 відповідального зберігання від 25.02.2020 року з актом приймання-передачі та оборотно-сальдову відомість; договір № 04 про надання послуг з перевезення вантажу від 02.03.2020 року, договір № 11/03 про надання послуг з перевезення вантажу від 11.03.2020 року з актами надання послуг, товарно-транспортними накладними, рахунками та заключними виписками, а також договір № 3 про відшкодування витрат за спожиту електроенергію від 02.03.2020 року; договір № 1 оренди нежилого приміщення з земельною ділянкою від 02.03.2020 року, договір № 2 оренди обладнання від 02.03.2020 року, договір № 18/05 оренди технологічного обладнання від 18.05.2020 року з актом приймання-передачі, актом здачі-прийняття робіт; договір № 13-03 оренди автотранспортних засобів від 01.04.2020 року з актами приймання-передачі; договір поставки нафтопродуктів № 426 від 12.03.2020 року з видатковою накладною, товарно-транспортною накладною, заключною випискою та карткою рахунку; договір № 5 купівлі-продажу від 05.05.2020 року з рахунком-фактурою, видатковою накладною та актом приймання-передачі; подорожні листи і акти виходу продукції (т. 1 а.с. 86-93, 185-240,  103-111, 113, 118, 122, 127-128, 141-144, 244-245,  131-134, 138-140, 160-170,  145-159, 248-250, 174-177, т.2 а.с. 1-8).
У зв`язку із наведеним ТОВ «ТЕХГЛАСС» було складено 07.05.2020 податкову накладну № 1 на суму 261 190,80 грн., в т.ч. податок на  додану вартість  43 531,80 грн. та направлено на реєстрацію в ЄРПН, проте, 21.05.2020 реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена с посиланням на п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, із зазначенням: "платник податку відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній" (т.1 а.с. 59-60).
29.05.2020 року позивач через електронний кабінет платника надав до контролюючого органу пояснення та копії первинних документів (повідомлення № 3 від 29.05.2020 року (т. 1 а.с. 61-62).
12.05.2020 позивачем було складено податкову накладну № 2 на суму 269 708,40 грн., в т.ч. податок на  додану вартість  44 951,40 грн. та направлено на реєстрацію в ЄРПН, проте, 28.05.2020 реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена і знову з посиланням на п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, із зазначенням: "платник податку відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній" (т.1 а.с. 68-69).
03.06.2020 року позивач через електронний кабінет платника надав до контролюючого органу пояснення та копії первинних документів (повідомлення № 5 від 03.06.2020 року (т. 1 а.с. 70-71).
В подальшому ТОВ «ТЕХГЛАСС`було складено 25.05.2020 податкову накладну № 4 на суму 172 177,20 грн., в т.ч. податок на  додану вартість  28 696,20 грн. та направлено на реєстрацію в ЄРПН, проте, 28.05.2020 реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, із зазначенням: "платник податку відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній" (т.1 а.с. 77, 78).
05.06.2020 року позивач через електронний кабінет платника надав до контролюючого органу пояснення та копії первинних документів (повідомлення № 7 від 05.06.2020 року (т. 1 а.с. 79-80).
За результатами надання ТОВ «ТЕХГЛАСС» пояснень та копій документів Комісією Головного Управління ДПС у Донецькій області прийняті рішення:
- № 1602958/43441482 від 02.06.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 07.05.2020 року (т.1 а.с. 63-64);
- № 1615855/43441482 від 05.06.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 12.05.2020 року (т.1 а.с. 72-73);
- № 1627945/43441482 від 11.06.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 25.05.2020 року (т.1 а.с. 81-82).
Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ТОВ «ТЕХГЛАСС» надало скарги до ДПС України у порядку, визначеному п.56.23 ст.56 ПК України (т.1 а.с. 65-66, 74-75, 83-84).
Разом з тим, рішеннями Комісії ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН скарги ТОВ «ТЕХГЛАСС» залишено без задоволення (т.1 а.с. 67, 76, 85).
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Абзацами першим-третім пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Абзацом першим пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України встановлено: на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За змістом підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
За унормуванням абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Вимогами абзацу першого пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України занотовано, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац другий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (абзац третій пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Абзацом п`ятим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин  (абзац 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац тринадцятий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 165 затверджений Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Реєстр).
Приписами п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або
2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції.
Критерії ризиковості здійснення операцій є додатком 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165.
Реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена з посиланням на п. 1 Критерії ризиковості здійснення операцій, згідно з яким таким критерієм є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Відповідно до п.п. 10 та 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. 
Суд звертає увагу на те, що  у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що  свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.
З 14.12.2019 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За унормуванням п. 1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Правилами п. 5 Порядку окреслено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
За змістом п.п. 6 та 9 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Згідно з п.п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Пунктом 11 Порядку встановлено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Матеріалами справи підтверджено, що після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної позивачем, як платником податків, в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані   пояснення та копії первинних документів.  
Крім того, ці документи податковим органом прийнятті відповідними квитанціями.
З оскаржуваних рішень комісії  вбачається, що  вони були прийняті у зв`язку з ненаданням платником податку в рішенні № 1602958/43441482 від 02.06.2020 року: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків; в рішеннях № 1615855/43441482 від 05.06.2020 року та № 1627945/43441482 від 11.06.2020 року: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. 
Суд апеляційної інстанції  вказує на те, що  форма рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 (додаток до вказаного Порядку).
Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.
Зі спірних рішень вбачається, що вони не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для їх прийняття, а лише містять загальне посилання про те, що причиною їх прийняття є ненаданням платником податку копій документів, зокрема, розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів; актів приймання-передачі товарів з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.  
У рішенні не підкреслено, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, які, на думку контролюючого органу, мали би бути представлені платником податку щодо господарської операції.
Таким чином податковий орган не навів конкретного переліку документів, які має надати товариство для підтвердження операції, і позбавив позивача можливості самостійно визначити обсяг необхідних документів, виходячи з конкретного критерію ризиковості.
Суд наголошує, що рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної є актом індивідуальної дії.
Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Суд відзначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Натомість, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної у даному випадку не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції зазначає про безпідставність та невмотивованість оскаржуваного рішення податкового органу, оскільки таке не містить чіткої підстави його прийняття, та підкреслень необхідних до надання документів, що свідчить про його необґрунтованість, та невідповідність встановленій формі. Позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховуються, зокрема, правові позиції наведені в постановах Верховного Суду від 05 січня 2021 року у справах  № 640/10988/20  та  № 640/11321/20.
Крім того, у випадку якщо контролюючий орган дійшов висновку про існування обставин, які унеможливлювали реєстрацію податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних (зокрема, подання документів не у повному обсязі), це не давало йому права приймати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної до закінчення строку, встановленого п. 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, а саме до закінчення 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування, протягом яких платник податку має право подати до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів.
Так, встановлений пунктом 3 Порядку строк для прийняття контролюючим органом рішення про відмову в реєстрації податкових накладних підлягає застосуванню з урахуванням строку, який пунктом 6 Порядку наданий платнику податків для реалізації його права.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”).
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року в справі “Чуйкіна проти України” (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: “ 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює “право на суд”, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі “Голдер проти Сполученого Королівства” (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати “вирішення” спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах “Мултіплекс проти Хорватії” (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та “Кутіч проти Хорватії” (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)”.
Судами встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХГЛАСС» у передбачений законодавством спосіб було надано до ДПС України разом із письмовими поясненнями до податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено, належні документи на підтвердження правомірності їх складання, тим часом як відповідачами не спростовано того, що позивач скористався правом на надання таких пояснень та документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, та надав контролюючому органу копії документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій із контрагентами.
Водночас слід відмітити, що у даній справі суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, на підставі яких складено спірні накладні, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог Податкового кодексу України, а тому не є предметом судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних згідно виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством, до числа яких не відноситься встановлення ані контролюючим органом, ані судом реальності господарських операцій поза межами податкового контролю та прийнятими за такими заходами контролю рішеннями.
Таким чином, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію поданої позивачем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, матеріали справи не містять.
П. 13 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, передбачено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
За приписами п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, як, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
В п. 20 вказаного Порядку унормовано: у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
З огляду на викладене, позов  правильно задоволений повністю судом першої інстанції, а саме: скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 02.06.2020 року № 1602958/43441482 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 07.05.2020 року; скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 05.06.2020 року № 1615855/43441482 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 12.05.2020 року; скасовано рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.06.2020 року № 1627945/43441482 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 25.05.2020 року; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 1 від 07.05.2020 року, № 2 від 12.05.2020 року та № 4 від 25.05.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Техгласс», датою їх фактичного подання.
Посилання апелянта на постанову Верховного суду від 27.08.2019 року у справі № 540/2077/19  є неприйнятними, оскільки обставини у зазначеній справі не тотожні  обставинам справи № 200/8266/20-а.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 2 ст. 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вважає, що відповідач не довів обґрунтованості і правомірності  прийнятих  ним рішень.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
У відповідності до вимог ст. 90 КАС України    суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням вищевикладеного,  суд апеляційної інстанції  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,    
                                         
                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу  Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 р.    - залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 р.   у справі  № 200/8266/20-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.  
Повне судове рішення складено 3 березня 2021 року

Головуючий  суддя                                                                                  Г.М. Міронова 
                                                                                                                                       
Судді                                                                                                        І.В. Геращенко

                                                                                                                 Е.Г. Казначеєв