УХВАЛА

16 березня 2021 року 
Київ
справа №380/3084/20
адміністративне провадження №К/9901/6362/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі №380/3084/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіас-Буд" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
           25.02.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 380/3084/20.
          Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
          Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
          Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
          Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній скаржник посилається на пункти 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі.
          Натомість, обґрунтування даних підстав зводиться до викладення обставин справи, цитування норм податкового законодавства, КАС України та посилання на постанови Верховного Суду, з зазначенням, що судами першої та апеляційної інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
          Крім того, скаржником в касаційній скарзі не вказано які норми матеріального права застосовано неправильно та в чому полягає неправильність застосування та/або порушені норми процесуального права.
          Водночас, посилання скаржника на висновки, викладені у низці судових рішень Верховного Суду, є безпідставним, адже обставини у справах, предметом оскарження в яких є рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій, у кожному конкретному випадку є відмінним. 
          Разом з тим, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. 
          Крім того, статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору за її подання. Проте, скаржником дана вимога вищевказаної статті не виконана.
          Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України            передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є      Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI    (далі - Закон № 3674-VI).
          Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, судовий збір становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
          Таким чином, скаржнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір в сумі 42040 грн.
          Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу               застосовуються положення       статті 169 цього Кодексу.
          Таким чином, відповідно до частин 1 та 2 статті 169 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме: вказати інші обгрунтовані підстави касаційного оскарження судових рішень та надати документ про сплату судового збору, за подання касаційної скарги у розмірі 42040 грн. 
          Керуючись статтями 169, 329, 330,    332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд-
УХВАЛИВ:
          Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 380/3084/20 - залишити без руху, надавши скаржнику строк тривалістю десять днів для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.                
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.  

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду