УХВАЛА
15 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 826/17530/18
адміністративне провадження № К/9901/3814/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень,
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020,   позов задоволено.
02.02.2021 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вище зазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
ГУ ДПС у касаційні скарзі наводить довід про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм пункту 63.3 статті 63, пункту 117.1 статті 117, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200  Податкового кодексу України без врахування висновків Верховного Суду у постанові від 21.07.2020 у справі № 826/14197/17, Верховного Суду України у постановах від 05.03.2012 у справі № 21-421а11, від 07.02.2012 у справі № 21-425во10, у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 у справі № 742/11/13-11.
Посилання  ГУ ДПС на лист та ухвалу Вищого адміністративного суду України є безпідставним, оскільки вони не можуть бути прикладом іншого правозастосування у розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС.
Також не може вважатись належним обґрунтуванням заявленої ГУ ДПС підстави касаційного оскарження посилання на постанови Верховного Суду України від 05.03.2012 у справі № 21-421а11, від 07.02.2012 у справі № 21-425во10, оскільки правовідносини, що були предметом розгляду у справах № 21-421а11, № 21-425во10, виникли до прийняття Податкового кодексу України. 
ГУ ДПС, вказуючи на  не врахування судами першої та апеляційної інстанцій висновку Верховного Суду  в постанові від 21.07.2020 у справі № 826/14197/17, не зазначає, однак, якого саме рішення, що є предметом спору у цій справі, стосується цей довід, та у чому полягає не відповідність правозастосування в оскаржуваній постанові апеляційного суду.
До того ж, у постанові від 21.07.2020 у справі № 826/14197/17 норма пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України Верховним Судом застосована у правовідносинах за участю ПрАТ «Страхова компанія «Провідна».
У постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 ця норма, а також норма пункту 1.5 Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2011 № 1588 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300) застосовані у правовідносинах за участю фізичної особи-підприємця. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на фізичну особу-підприємця не поширюється обов`язок щодо подання повідомлення за формою № 20-ОПТ про об`єкти оподаткування або через які провадиться діяльність (на відміну від юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв нерезидентів та самозайнятих осіб).
На ці недоліки касаційної скарги неодноразово вказував Верховний Суд в ухвалах від 27.03.2020, від 04.09.2020 та від 22.10.2020 про повернення касаційної скарги. Подаючи касаційну скаргу вчетверте, ГУ ДПС не усунуло вище зазначені недоліки.
Таке формальне зазначення підстави касаційного оскарження, не може бути оцінено як дотримання відповідачем вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС.
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 КАС,-  
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя	Є.А. Усенко