ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

17 березня 2021 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №592/17962/19 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/454/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Молібог Юлії Миколаївни
на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Князєва В.Б., у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Молібог Юлію Миколаївну звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Свої вимоги мотивує тим, що 14 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей, який посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Резниченком М.О. та зареєстровано в реєстрі за №683, відповідно до умов якого вона надала у позику ОСОБА_2 2246210,00 грн, що еквівалентно 85000 доларів США. Позичальник зобов`язаний повернути позику до 01 жовтня 2017 року. Факт отримання коштів підтверджується розпискою, яка власноруч написана ОСОБА_2 .
Вказує, що ОСОБА_2 не виконав взятого на себе зобов`язання та у зазначений термін гроші не повернув.
Зазначає, що оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання, тому відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України він має сплатити три проценти річних від простроченої суми та індекс інфляції.
Просить стягнути з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 2246210,00 грн, 3% річних у розмірі 144926,70 грн, інфляційні втрати в розмірі 402584,03 грн.
Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 02 лютого 2021 року провадження у вказаній справі зупинив до вирішення цивільної справи №592/8363/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Молібог Ю.М., не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом не наведено мотивів, якими він керувався при її постановленні, не зазначено фактичних обставин, які б вказували на те, в чому полягає неможливість розгляду даної справи до закінчення розгляду справи №592/8363/20.
Крім того зазначає, що суд безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки у частині 3 ст. 210 ЦПК України зазначено, що вказаною нормою не передбачено зупинення провадження по справі на стадії розгляду справи по суті на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Вказує, що предметом розгляду справи №592/8363/20 є визнання недійсним договору позики від 14 вересня 2016 року. Вказаний договір є предметом позову у справі №592/17962/19 про стягнення боргу. Крім того, ним було надано до справи №592/17962/19 висновок експертного психофізіологічного дослідження із застосування поліграфа №6902 від 13 травня 2020 року. Під час підготовчих засідань вказаний доказ не досліджувався. Також судом не було допитано повністю свідків у даній справі.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі. 
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
       Як вбачається з матеріалів справи, провадження в даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики було зупинено до вирішення цивільної справи №592/8363/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.
Проте, в матеріалах справи взагалі відсутня копія позовної заяви по справі №592/8363/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,без якої неможливо встановити предмет та підстави спору у цій справі, та проаналізувати взаємозв`язок між вказаною справою та справою, провадження в якій було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №592/8363/20.
Крім того, зупиняючи провадження у справі, суд не зазначив, які конкретно обставини (факти), неможливо встановити та оцінити під час розгляду вказаної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, що об`єктивно унеможливлює розгляд даної справи до вирішення по суті цивільної справи №592/8363/20.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі суду взагалі не наведено мотивів необхідності зупинення провадження у даній справі.
Крім того, частиною 3 ст. 210 ЦПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.
Отже, вказаною нормою передбачений вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі на стадії розгляду справи по суті, і підстава, визначена у п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у вказаному переліку відсутня. Провадження у цивільній справі на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України може бути зупинено лише до початку розгляду справи по суті.
Відтак, за приписами ч. 3 ст. 210 ЦПК України зупинення провадження у зазначеній справі на стадії її розгляду по суті на підставі п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України не передбачено.
Як убачається з матеріалів справи, Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 14 лютого 2020 року закрив підготовче провадження та призначив справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики до судового розгляду по суті у відкритому судовому засідання на 10 год. 00 хв. 13 березня 2020 року (а. с. 103).
Крім того, розумність строків розгляду справи згідно ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції»). 
Суд першої інстанції вищенаведеного не врахував і зупинив провадження у справі з порушенням положень процесуального закону та всупереч засадам розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.
        Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Молібог Юлії Миколаївни задовольнити.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 лютого 2021 року в даній справі скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий:                                                                 Т.А. Левченко 

Судді                                                                              О.Ю.Кононенко

       В.І. Криворотенко