УХВАЛА

28 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 320/5294/19
адміністративне провадження № К/9901/3147/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Київської митниці Держмитслужби
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року
у справі № 320/5294/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСТ ГРУП"
до Київської митниця ДФС 
про визнання протиправним та скасування рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
27 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10  серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 320/5294/19, предметом спору у якій є визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 19 серпня 2019 року № UA 125000/2019/000490/2.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Київська митниця Держмитслужби зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справах № № 1440/2007/18, 140/1713/19, 804/148/16, 810/2463/17, та у постанові Верховного Суду України у справі № 21-52а12.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, у справах № № 1440/2007/18, 140/1713/19 предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, проте підстави прийняття рішень у цих справах та у справі № 320/5294/19 є різними.
Щодо справ № 804/148/16, № 810/2463/17, то предметом спору у них є    визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Разом з тим подібність правовідносин, а саме наявність однакових правових ознак між вказаними справами заявником касаційної скарги не наведена.
Щодо справи № 21-52а12, то постановою Верховного Суду України ухвалу Вищого адміністративного суду України скасовано, справу направлено на новий розгляд, що свідчить про те, що правову позицію щодо застосування певної норми у цій справі не сформовано.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 320/5294/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСТ ГРУП" до Київської митниця ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                       Р.Ф. Ханова