Справа № 299/1833/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., у відсутності учасників судового розгляду, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/784/20, за апеляційною скаргою захисника – адвоката Фантича В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31. 07. 2020. 
Цією постановою справу про притягнення до адміністративної відповідальності, щодо::
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито у зв`язку з скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 394081 від 16. 05. 2020 вбачається, що ОСОБА_1 16. 05. 2020 о 14 год. 50 хв., керував транспортним засобом марки ВАЗ 21154, р.н. НОМЕР_1 , в м. Виноградів по вул. Пушкіна, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, порушена координація рухів), в установленому порядку пройти медичний огляд, для визначення стану наркотичного сп`яніння, в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Рішення щодо закриття справи відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував тим, що згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №2617-УІІІ від 22. 11. 2018, який набрав чинності 01. 07. 2020, стаття 130 КУпАП викладена у новій редакції та в ній не передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, відповідні дії віднесено до кримінальних правопорушень. З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 394081 складено за фактом керування ОСОБА_1 16. 05. 2020 транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а законом, який діє з 01. 07. 2020, скасовано адміністративну відповідальність за дане адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі. 

-2-

В апеляційній скарзі захисник – адвокат Фантич В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31. 07. 2020 про закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв`язку зі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність постанови суду першої інстанції, оскільки така винесена з неповним з`ясування обставин справи та порушенням норм процесуального права. Захисник зазначає, що про невідповідність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки копія його примірника, яка була вручена ОСОБА_1 , суттєво відрізняється від оригіналу, зокрема у копії не міститься відмітки в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про його неналежність як доказу. Крім того, письмові пояснення ОСОБА_1 судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято, як і клопотання захисника про відкладення розгляду справи через необхідність виклику та допиту свідка ОСОБА_3 . Також вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно захисник Фантич В.В. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 31. 07. 2020, посилаючись на те, що такий ним пропущений із поважних причин.
Будучи неодноразово належними  чином повідомленими про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1  та його захисник – адвокат Фантич В.В.  на розгляд справи  щодо  ОСОБА_1  не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Фантича В.В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує подану заяву захисником – адвокатом Фантич В.В. про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. 
Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Фантич В.В. не приймали участі у розгляді справи, даних про направлення їм копії постанови суду матеріали справи не містять. Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили своєчасно захиснику подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання захисника Фантича В.В. про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.

-3-

Стаття 1 КУпАП встановлює, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до приписів статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.
Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.
Згідно статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Однак суд першої інстанції таких положень закону не врахував та ухвалив постанову про закриття провадження в справі, не дотримавшись положень ст. ст. 283, 284 КУпАП. 
Верховною Радою України 22. 11. 2018 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі – Закон № 2617-VIII). Закон № 2617-VIII повинен був набрати чинності 01. 01. 2020, проте був відтермінований і набрав чинності 01. 07. 2020.

-4-

Підпунктом 4 пункту 1 розділу 1 Закону № 2617-VIIІ внесено зміни до КУпАП, а саме статтю 130 викладено в новій редакції.
Тобто, із набранням чинності Закону № 2617-VIIІ ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, підпунктом 171 пункту 2 розділу 1 Закону № 2617-VIIІ КК України доповнено статтею 286-1, що передбачала відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, згідно роз`яснення Верховного Суду, яке міститься в листі №370/0/158-20 від 03. 07. 2020, Касаційним кримінальним судом зазначено, що згідно вимог ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині 2 статті 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність та караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини 2 статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. 
Відповідно ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Виходячи з даних положень, до сіб, які до 01. 07. 2020 вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Зважаючи на викладене, можна дійти висновку, що акт, який до 01. 07. 2020 встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції в редакції Закону України № 1446-VIII від 07. 07. 2016), з 01. 07. 2020 був скасований Законом України № 2617-VIIІ з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України. Відтак Закон № 2617-VIIІ в цій частині зворотної дії не має.
З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №394081 від 16. 05. 2020 складено за фактом керування ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку 16. 05. 2020, а відтак Закон № 2617-VIIІ не має зворотної дії на правовідносини, що існували до 01. 07. 2020, у зв`язку з чим висновки суду про наявність підстав для закриття справи через скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність є хибними, що зумовлює скасування постанови судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31. 07. 2020 та прийняття нової постанови. 

-5-

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
З досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 394031 від 16. 05. 2020, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та згідно якого ОСОБА_1 16. 05. 2020 о 14 год. 50 хв., керував транспортним засобом марки ВАЗ 21154, р. н. НОМЕР_1 в м. Виноградів по вул. Пушкіна, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, порушена координація рухів), в установленому порядку пройти медичний огляд, для визначення стану наркотичного сп`яніння, в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, рапортом старшого інспектора ГКЗ РПОП ГУ НП в Закарпатській області Вінтоняка Ю. Ю., рапортом інспектора відділу організації діяльності груп реагування управлення превентивної діяльності ГУ НП в Закарпатській області Столець І.І.; копіями направлень водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 16. 05. 2020, згідно яких ОСОБА_1 о 15 год. та о 17 год. 25 хв. відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на яких відображено як відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, так і момент складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
При розгляді справи, апеляційний суд враховує, що згідно п. 1.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи 
-6-

іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак наркотичного сп`яніння, окрім інших, віднесено: зіниці очей не реагують на світло, порушена координація рухів, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 . 
Таким чином, у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 16. 05. 2020. 
Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор відділу організації діяльності груп реагування управлення превентивної діяльності ГУ НП в Закарпатській області був упередженими при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09. 11. 2015 за №1452/735.
Крім того, апеляційний суд оглянув відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, з яких чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       Наведені  докази  є  допустимими, належними  і достатніми для підтвердження висновків  про винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та вчиненні адміністративного  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень апеляційний суд вважає безпідставними.
Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №394081 від 16. 05. 2020 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; дані про свідків; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надав пояснення по суті правопорушення та відмовився від ознайомлення з часом і місцем розгляду справи, про що свідчать наявні у відповідних графах протоколу відмітки та підписи. 
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення від 16. 05. 2020 щодо ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не викликав і не допитав свідка ОСОБА_3 , апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи, наведені захисником в апеляційній скарзі, не спростовують сукупність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

-7-

Разом з тим, відповідно до вимог пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через  три місяці із дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці із дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені в частині третій цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не є триваючим, днем його вчинення є 16. 05. 2020, отже, трьохмісячний строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, на момент розгляду справи апеляційним судом закінчився, а тому згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 піддягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що апелянтом жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.
Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-
       
П О С Т А Н О В И В:

клопотання захисника – адвоката Фантича В.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31. 07. 2020. 
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Фантича В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31. 07. 2020 якою провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрито у зв`язку зі скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП - скасувати.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: